UNITÁRIUS  HIT  ÉS  ERKÖLCSTAN

Tankönyv a VI. osztályos tanulók számára

Írta:  Dr. Rezi Elek

Kiadja az Unitárius Egyház
1993.

TARTALOMJEGYZÉK 
I. RÉSZ
1.	A vallás
2.	A vallás elemei
3.	A kijelentés
4.	A Biblia
5.	Hogyan tekintsünk a Bibliára?    
6.	Ki Isten?
7.	Egy az Istent	
8.	Milyen Isten? 
9.	Isten munkái 

10.	Az imádság 
11.	Isten gyermeke: az ember 
12.	Az ember hivatása	
13.	KI számunkra Jézus?	
14.	Legyünk Jézus kővetői!	
15.	Isten ígérete: az örökélet  
16.	Szertartásaink     
17.	Egyházi ünnepeink      
II.  RÉSZ
1.	Az erkölcstan tárgya 
2.	Miért szükséges a keresztény erkölcs?     
3.	Az erények 
4.	A lelkiismeret	
5.	A szabadakarat 
6.	Az erkölcsi jellem	
7.	Az élet megbecsülése	
8.	A tízparancsolat 
9.	A bűn és bűnbocsánat	

10.	Önmagunk iránti kötelességeink         
11.	Embertársaink  iránti kötelességek 
12.	Isten Iránti kötelességeink	
13.	Egyházunk Iránti kötelességeink         
14.	Környezetünk iránti kötelességeink	
15.	A családi élet     
16.	A munka szeretete	
I.RÉSZ
1. A VALLÁS
A vallás az embernek Istenhez való hit- és szeretetviszonya, és e viszony megéléséből származó igaz és erkölcsös életvitele. Természetesen ahhoz, hogy valaki iránt valamilyen viszonyunk, kapcsolatunk, kötődésünk legyen, szükséges azt megismerni. Ezért Isten megismerése az első lépés a vallás világában.
A vallásban azonban nem csupán az Isten és az ember kapcsolata jut kifejezésre. Az egészséges vallásosság magában foglalja az embertársaink és a világ iránti viszonyulásunkat is. Ez érthető, hiszen embertársunk (felebarátunk) éppen úgy isten gyermeke, mint mi, és a világ az Isten és az ember munkájának a színtere. így a vallás tárgyköre: Isten, ember és a világ.
Viszonyulásunk Istenhez, embertársainkhoz és a világhoz nem lehet akármilyen. Az unitárius ember számára a viszonyulás alapja és fokmérője a szeretet. Erre Jézus tanította meg az emberiséget, aki a vallásos élet legfőbb követelményének a szeretetet jelölte meg: "Szeresd az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes telkedből, teljes elmédből és minden erődből... Szeresd felebarátodat, mint önmagadat" (Márk evangéliuma 12,29-31).
A vallás alapvető célja, hogy az embert egész élete folyamán életfelfogásában és életvitelében támogassa. Ezáltal hozzásegíti, hogy felismerje létének igazi értelmét és azokat a "biztosítékokat", amelyeket csak a gondviselő Isten adhat számára.
Téves lenne azt gondolni, hogy a vallásosság egyszerűen csak Istenben való hitet jelent. A vallásosságunkat bizonyítani kell megfelelő és igazolt cselekedetekkel. Erre figyelmeztet a Biblia üzenete is: "Mutasd meg nékem a te hitedet a cselekedeteidből és én meg fogom mutatni az én cselekedeteimből az én hitemet" (Jakab levele 2,18/b). Ezért van szoros kapcsolat a vallás és az erkölcs között. Nem beszélhetünk külön vallásos és külön erkölcsös emberről. Az igazi emberi életet csak e kettő összehangolt együttműködése biztosíthatja.
Vallásosságunkat tehát Istennek tetsző, embertársainkat szeretettel szolgáló és a világot szépítő élettel kell, hogy megmutassuk. Számunkra a vallásosság így lényegében naponkénti bizonyságtevés a szeretetről !
A mi vallásunkat unitárius keresztény vallásnak nevezzük.
Jegyezzük meg, hogy a vallás tudományos tanulmányozásával a teológia foglalkozik, A teológia két görög szóból áll: theosz (jelentése: Isten) és logia (jelentése: tan, beszéd, ismeret). így a teológia Istenről szóló beszéd, tan, tanítás.
KÉRDÉSEK
1.	Mi a vallás?
2.	Mi a vallás tárgyköre?
3. Miért fontos a szeretet a vallásban?
4. Mi a vallás célja?
	5. Mivel kell megmutatni vallásosságunkat?
6. Mi a teológia?	
BESZÉLGESSÜNK
	Kik iránt kell szeretettel viszonyulnunk?
     Miért?	
ARANYMONDÁS
"Azonképpen a hit is, ha cselekedetei nincsenek, halott önmagában" (Jakab 2,17).
IMÁDKOZZUNK		
Istenünk, bízunk Benned és szeretünk Téged. Segíts, hogy szeretni tudjuk embertársainkat és a világot is. Ámen.

2. A VALLÁS ELEMEI        
A vallás szorosan az emberhez kapcsolódik, mert csak egyedül az ember képes az Istennel való kapcsolat tudatos megélésére. Azt is mondhatnánk a vallásosság emberi mivoltunk velejárója.
Vallásosságunk megélése érdekében szükségünk van értelemre, érzelemre, akaratra és hitre. Vessünk egy pillantást a vallásnak ezen nélkülözhetetlen elemeire.        
Az értelem az ember sajátos, jellegzetes képessége, amellyel ismereteket szerzünk, olyan valamit tudunk meg, amelyről addig nem volt tudomásunk. Segítségével döntjük el, ítéljük meg, hogy végső soron mit jelent valaki/valami reánk nézve. Az értelem szerepe a vallásban, különösen a vallás tudományos tanulmányozásában nyomul előtérbe, megteremtvén a teológiát.
Az érzelem az ember benső mivoltának sajátos megnyilvánulása. Az érzelem valaki/valami iránti belső viszonyulásunkat fejezi ki. Az érzelem világa annyira gazdag, hogy sokszor szavainkkal nem is vagyunk képesek kifejezni. Ezért gyakran leolvashatjuk az arcról, megítélhetjük a magatartásból, árulkodnak róla a könnyek. A vallás világában nagy szerepe van az átélésnek, a vallásos tapasztalatszerzésnek.
Az akarat az a képesség, amelynek segítségévei az értelemmel megismert, az érzelemmel megragadott dolgokat elfogadjuk vagy elutasítjuk, s ezáltal döntünk a hozzá való viszonyulásunkról. Az akarat a külvilág előtt a cselekedetekben nyilvánul meg. Ezáltal a vallásosság külső megnyilvánulását mutatja.
A vallásos hit egy reményteljes bizalmat jelent Istenben, a gondviselő Atyában. A hit Istentől ajándékozott valóság és éppen olyan természetes megnyilvánulása az emberi léleknek, mint az értelem, érzelem vagy az akarat. Értéke attól függ, hogy mennyire veszi igénybe az ember. A hit nem születik máról holnapra, fejleszteni, erősíteni kell. A hitbeli növekedésnek is megvannak a maga sajátos fokozatai. Ezért keresnünk kell azokat az alkalmakat, amelyek által hitbeli növekedésünket munkálhatjuk: az imádkozás, bibliaolvasás, templomlátogatás, egyházi énekek éneklése, vallásórákon való részvétel, a jó gyakorlása stb.
Az igazi vallásosság lényeges feltétele az, hogy a vallás említett elemei között összhang legyen. Egyiket sem emelhetjük ki a többi kárára, mert az egyoldalúsághoz, szűklátókörűséghez vezethet
KÉRDÉSEK
1.	Sorold fel a vallás elemeit!
2.	Mi az értelem?
3.	Mi az érzelem?
4.	Mi az akarat?
         5. Mi a vallásos hit?
6. Milyen kell legyen a kapcsolat a vallás elemei között?
BESZÉLGESSÜNK
Milyen következménnyel járna a vallásosságra nézve, ha csak az értelmet emelnénk ki? Hátha csupán csak az érzelmet? Hátha csak a vallásos hitet?
ARANYMONDÁS
"Járjatok méltóan az Úrhoz, teljes tetszésére, minden jó cselekedettel gyümölcsöt teremvén és növekedvén az Isten megismerésében" (Pál levele a kolosséiakhoz 1,10)
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, szeretnénk jó gyermekeid lenni. Azzal igyekszünk erről bizonyságot tenni, hogy naponként mélyítjük vallásosságunkat. Ámen.

3. A KIJELENTÉS
Isten megismerése az első lépés a vallás világában. Hogyan ismerhetjük meg Istent, aki láthatatlan? - tehetjük fel jogosan a kérdést. E nehéznek tűnő kérdés megválaszolására maga Isten jön segítségünkre.
Isten lényét és akaratát kinyilvánítja, közli, megismerteti az emberekkel, s ezt a tevékenységet kijelentésnek nevezzük. A kijelentés ténye tehát Isten gondviselő szeretetének a jele, hogy önmagát és akaratát az ember tudomására hozza.
Hol és hogyan ismerteti meg a jó Isten magát velünk?
A HOL kérdésre a következő válaszokat adhatjuk:
a.	A természetben - Isten beszél, tanít, üzen a természeten keresztül, csak meg kell érteni, fel kell fogni. A természetben Isten munkájának a jeleit láthatjuk. Egy híres francia gondolkodó (Rousseau) szépen nyilatkozott: "Nézd a természetet és hallgass a belső hangra, ezekben mindent elmondott az Isten, mit mondhat még az ember?". Pál apostol is hangsúlyozta, hogy Isten megismerhető "alkotásainak értelmes vizsgálata által" (Pál levele a rómaiakhoz 1,19). Ebből számunkra egy fontos hitelvi meggyőződés fakad: védeni, ápolni, gondozni kell a természetet, mint a kijelentés helyét!
b.	A történelemben - Isten megismerteti magát életformáló történeti eseményekben, egy-egy személyiség, család, nép életének eseményeiben, életükre döntő hatású történésekben, 
c.	A lelkiismeretben - A lelkiismeretünk segítségével Isten a lelki bensőnkben teszi nyilvánvalóvá magát. Ezért a lelkiismeretet Isten szavának is nevezik, mely figyelmeztet a jóra és a rossztól visszatartani igyekszik.
d.	Kiváló valláserkölcsi személyiségek tanításai által. Egyes emberek fogékonyságuk, lelkiségük, belső tapasztalásaik alapján jobban és igazabban megértik a kijelentést. Ők nem őrzik meg önző módon a maguk számára, hanem továbbadják embertársaiknak is.  Ilyenek voltak a próféták, a vallásalapítók, az apostolok, a reformátorok és kiemelkedő valláserkölcsi személyiségek: férfiak és nők,
világiak és egyháziak egyaránt.
A kiváló személyiségek közül a keresztény ember számára kiemelkedik Jézus, aki a legteljesebben ismerte meg Istent és akaratát. Életével, cselekedeteivel arról bizonyságot tett és minket is bizonyságtevő életre hív el.  Ezért számunkra Jézus ma is "út, igazság és élet".
A HOGYAN kérdésre a válaszunk az, hogy egyetemes módon. Ez azt jelenti, hogy Isten mindenki számára és mindenhol ismertté teszi magát. Isten nemcsak a múltban, hanem a jelenben is kijelenti magát, sőt tovább tart ez a jövőben is mindaddig, amíg azt Isten jónak és szükségesnek tartja. Ezt a kijelentés folytonosságának, állandóságának nevezzük.
A kijelentés során tehát Istenről szerzünk ismeretet. Tudnunk kell azonban azt, hogy minden ismeret csak azáltal lesz értékes életünkben, ha annak jóságait felhasználjuk. így megismerve Istent, az Ő akaratát, önmagunk és mások életét is alakíthatjuk. Mi ezáltal a kijelentésben egy embernevelői, emberformálói célt is látunk, 
Istenről szóló ismeretünk és valláserkölcsi életünk nélkülözhetetlen alapja a Biblia.
KÉRDÉSEK
1.	Mit értünk a kijelentésen?
2.	Hol Ismerteti meg magát az Isten?	
3.	Hogyan Ismerteti meg magát Isten?
4.	Ml által lesz a kijelentés hasznos számunkra?
BESZÉLGESSÜNK
Hogyan ismerhetünk meg valakit?         
(Látjuk, érezzük, hallunk róla, valamiből következtetünk stb.)
ARANYMONDÁS	
"Útjaidat, Uram, ismertesd meg velem, ösvényeidre taníts meg engem" (Zsoltárok könyve 25,4),
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, mennyi szép, menny I jó, mennyi áldás van a világon. Mennyi minden beszél Rólad. Adj világos értelmet, tiszta szívet, erős akaratot, mély hitet, hogy felismerjük a Te üzenetedet. Ámen.

4. A BIBLIA
A Biblia a keresztény vallás szent könyve, A "Biblia" görög eredetű szó, magyarul "könyvek"-et jelent. Ismeretesek még a Szentírás, a Könyvek Könyve megnevezések is.
A protestánsok által használt Bibliában összesen 66 könyv van, amelyek hosszú időn keresztül, közel 1500 év alatt keletkeztek.
A Biblia két fő részből áll: Ószövetség (Ótestamentum) és Újszövetség (Újtestamentum).      
a.	Az ószövetség könyveinek száma 39, nyelve héber, magában foglalja Izrael népének történetét és valláserkölcsi életét, amely a próféták és más vallást tanítók tanításai hatására fejlődött a tiszta egy istenhit magaslatára. Történeti, prófétai és költői könyvek talál hatók benne.     
b.	Az Újszövetség könyveinek száma 27, nyelve görög. Az első része magában foglalja Jézus életének történetét és tanításait, melyet az evangéliumok ismertetnek (evangélium jelentése: örömüzenet). A második rész az apostolok tanításait, munkáját és az első keresztény gyülekezetek életét mutatja be.
Időben az ószövetségi része alakul ki hamarabb, az újszövetségi rész kialakulása a Jézus utáni 4. században fejeződik be.
A Biblia kezdetben kéziratos formában maradt fenn és terjedt. Napjainkban is ismert néhány ezer bibliai kézirat. Ezek egy része csupán részieteket tartalmaz a Bibliából. A kéziratok papirusz (papírcserje) vagy pergamen (sajátos eljárással kikészített állatbőr) tekercsek formájában maradt fenn. Készítésük sok nehézségbe ütközött. A tekercseket könyvformába fogták össze, amelyet kódexnek (latinul: codex) nevezünk. Több híres kódex ismeretes,
A Bibliát a nyelvi szükséglet szerint később különböző nyelvekre fordították le. A régebbi fordítások közül különösen jelentős az úgynevezett SEPTUAGINTA (jelentése: hetven), amely az Ószövetség görög fordítása volt. A VULGATA (jelentése: általánosan elterjedt) a Biblia latin fordítása, amelyet 405-ben Jeromos keresztény tanító készített el.
A 16. századi reformáció nagy lendületet adott a bibliafordításoknak. Célkitűzése volt: minden nép nyelvére lefordítani a Bibliát, hogy ezáltal mindenki olvashassa, tanulmányozhassa. A fordítások munkáját  LUTHER MÁRTON reformátor kezdi meg német nyelvű bibliafordításával.
A magyar bibliafordítások hamar felzárkóztak a reformáció követelményéhez. Több részfordítás ismeretes. Az első teljes bibliafordítási kísérlet HELTAl GÁSPÁR és munkatársai nevéhez fűződik, azonban néhány könyv nem jelent meg fordításban. DÁVID FERENC tervet között is szerepelt a bibliafordítás, sajnos nem valósulhatott meg.
Az első teljes bibliafordítás KÁROLI GÁSPÁR kitartó munkájának eredménye, amely 1590-ben jelent meg Vizsolyban. Lelkiségére és népe iránti szeretetére utal az Előszóban tett megjegyzése: "Szabad mindenkinek az Isten házába ajándékot vinni. Mások vigyenek aranyat, ezüstöt, drágaköveket, én azt viszem, amit vihetek: magyar nyelven az egész Bibliát". A Károli-féle fordítást többször javították; az 1908-ban javított (revideált) változata a jelenleg általunk is használt fordítás. 1975-ben egy teljesen új fordítású protestáns Biblia jelenik meg, amelyet a Magyarországi Egyházak Ökumenikus Tanácsának Bibliafordító Szakbizottsága készített el. A 20. század első felétől kezdve a bibliafordítások száma megnövekedett. Napjainkban közel 2000 teljes vagy részfordítás ismeretes a világ különböző nyelvein és nyelvjárásain.
KÉRDÉSEK
1. Mi a Biblia?
2.	Mit tudunk az ószövetségről?
3.	Mit tudunk az Újszövetségről?
4.	Hogyan maradt fenn és terjedt a Biblia?
6. Milyen nyelvű a Septuaginta? Hát a Vulgata?
6. Ki és mikor fordította le a teljes Bibliát magyar nyelvre?
BESZÉLGESSÜNK
1.	Van-e otthon Bibliátok? Hol tartjátok? KI olvassa?
2.	Van-e Kis Bibliád? Mikor használod?
ARANYMONDÁS
"Mert amelyek régen meg írattak, a ml tanulságunkra írattak meg: hogy békességes tűrés által és az írásoknak vigasztalása által reménységünk legyen" (Pál levele a rómaiakhoz 15,4).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, köszönjük az örömüzenetet, mely által épülni, gyarapodni, nemesedni tudunk. Segíts megérteni és megélni tanításaidat. Ámen.

5. HOGYAN TEKINTSÜNK A BIBLIÁRA?
A Biblia különös jelentőséggel bír valamennyi keresztény felekezet hitfelfogásában. Mégis a hozzá való viszonyulás nem egységes.        
Vannak olyan keresztény felekezetek, amelyek a Bibliát isten hiteles szavának, igéjének tartják. Ez a nézet hozta létre a Biblia isteni tekintélyét és csalatkozhatatlan jellegét.
Meggyőződésünk, hogy a Biblia emberi munka. Emberek írták embereknek, mégpedig Istentől ihletett emberek, akik azonban koruk ismereteit, felfogásaikat is beleszőtték az általános vallásos szemléletükbe.
A Biblia emberi jellegéből következik az is, hogy a könyvek között értékkülönbség van, például mennyire különbözik Jézus Hegyi beszéde a Prédikátor könyvének mondanivalójától. A 19. században elindul a bibliakutatás, amely a Biblia könyveinek vizsgálatával foglalkozik, mint például a szöveg eredetisége, a szerzőség, a keletkezési körülmény, hely stb.
A Biblia emberi jellegéből egyáltalán nem következik értéktelensége. Éppen ellenkezőleg, állítjuk, hogy felbecsülhetetlen értéke van hit- és életfelfogásunk, erkölcsi tartásunk kialakításában. Mi a Biblia gyermekei és nem rabszolgái akarunk lenni. Ez azt jelenti, hogy nyitott értelemmel, tiszta lelkiismerettel, alázatos hittel és ragaszkodó szeretettel tanulmányozzuk üzenetét és igyekszünk alkalmazni azt a mindennapi életünkben.
A "tanulmányozás" azt követeli tőlünk, hogy ne csak olvassuk, hanem igyekezzünk megérteni, üzenetét átszűrni telkünkön, mert csak így segíthet emberségünk megélésében.
Egy találó tanítás szerint: "Biztos hitünk lehet abban, hogy minél emberibben olvassuk a Bibliát, annál közelebb jutunk Ahhoz, Akiről szól az üzenet és Aki az embert saját képére teremtette".
KÉRDÉSEK
1.	Miért tartjuk mi emberi munkának a Bibliát?
2.	Milyen értéke van a Bibliának?
3. Mit Jelent "tanulmányozni" a Bibliát?
BESZÉLGESSÜNK	

	Milyen hasznunk származik abból, ha olvassuk a Bibliát?
ARANYMONDÁS
"... új szövetség szolgái legyünk, nem betűé, hanem léleké; mert a betű megöl, a lélek pedig megelevenít" (Pál második levele a korinthusiakhoz 3,6/b),
IMÁDKOZZUNK
Jó Atyánk. segíts, hogy világos értelemmel, tiszta lelkiismerettel, alázatos hittel és hűséges szeretettel olvassuk a Bibliát. Legyél ebben a munkánkban segítségünkre. Ámen.

6. KI ISTEN?
Amikor arra törekszünk, hogy minél jobban megismerjük Istent, sok izgalmas kérdéssel találjuk szembe magunkat. Az unitárius vallás a felmerülő kérdések megválaszolása során Jézus tanításából indul ki. Ez természetes, mert ahogy ma gondolkozunk Istenről, ahogyan felfogjuk, amiként értelmezzük őt, azt tulajdonképpen Jézus alapozta meg. Ezért közelebbi megismerése, lényege, természetének megmaradása a jézusi tanításokból táplálkozik.
Az első kérdések: Ki Isten? Mi az Ő lényege?
Induljunk ki abból, hogy Isten van, létezik. Létezését nem nyerte más lénytől. Létezésének önmagában van oka és célja. Ez azt is jelenti számunkra, hogy csak egy Isten van, mint akitől minden más függ.
Isten létezésével kapcsolatban ilyen természetű kérdések foglalkoztathatnak: mióta és hogyan létezik Isten? Isten mindig létezett, Ő nincs alávetve a születés és elmúlás, a keletkezés és pusztulás törvényszerűségének. Még önmagunk születési körülményeiről sem tudunk mindent. Hogyan tudhatnánk hát akkor arról, hogy mióta és hogyan létezik Ő? Minket megnyugtat az a tény, hogy Ő van, létezik és szeret minket. Egy példát hozhatunk fel a magunk  életéből: számunkra nem az a fontos, hogy mikor és hogyan születtek szüleink, hanem az, hogy ők vannak és szeretnek minket.
Isten lényege szellemi, lelki természetű. Ezért nem lehet kiábrázolni semmilyen általunk ismert formában. Mindazt, ami anyagi természetű, láthatjuk, tapinthatjuk, de a lelki-szellemi természetű dolgokat nem. Ki látta például közületek a szeretetet? Senki! De létezését nem lehet elvitatni, nem lehet tagadni, mert érezzük, átéljük, tapasztaljuk. Tehát nem csak az van, amit látunk, hanem az is, amit nem látunk, de megnyilvánulásaiban tapasztalhatunk. Jézus Isten lényegét így határozta meg: "Isten lélek, és akik őt imádják, szükséges, hogy lélekben és igazságban imádják" (János evangéliuma 4,24).
Azzal a fontos kérdéssel, hogy milyen a jó Isten, melyek az Ó tulajdonságai, egy következő órán foglalkozunk.
Jegyezzük meg, hogy isten nevét mindig nagy kezdőbetűvel írjuk!
KÉRDÉSEK	
1,	Ki tanított meg Isten igaz ismeretére?
2.	Melyik fontosabb: tudni valakinek a születési körülményeit, vagy látni, tapasztalni jóságát?
          3. Mi Isten lényege?
4. Hol és hogyan tanított Jézus isten lényegéről?
BESZÉLGESSÜNK     
1.	Ki beszélt neked Istenről? Mit mondott el Róla?
2.	Hogyan kereshetjük az Istennel való találkozást?
ARANYMONDÁS	,	
"Az Úr pedig a Lélek; és ahol az Úrnak Lelke, ott a szabadság" (Pál második levele a korinthusiakhoz 3,17),
IMÁDKOZZUNK	
Istenünk, milyen bátorító, felemelő érzés tudni azt, hogy Te létezel és szeretsz minket. Segíts, hogy naponként keressük a Veled való találkozást és soha el ne távolodjunk Tőled. Ámen.

7. EGY AZ ISTEN!
Isten lényegéhez tartozik egysége is. Mi unitáriusok istent mind lényegében, mind személyében egyetlen egynek hirdetjük. Még vallásunk megnevezése is erre utal. Az "unitárius" elnevezés (a latin "unus-unitas" szóból ered) jelentése, "egyistenhívő"! Azt a vallást, amely Istent egyetlen egynek állítja, monoteista vallásnak nevezzük.
Az unitárius vallás ezen alapvető hittételét legfőképpen a Biblia támasztja alá, amelynek mindkét része csak egy istenről tanít.
Az Ószövetség világosan tanítja, hogy csak egy Isten van és rajta kívül nincsen más. Ezt a meggyőződését mindennapi imádságában szüntelenül ismételte Izrael népe. Ennek rövid összefoglalását a Mózes ötödik könyve 6,4-ben olvashatjuk: "Halld Izrael: az Úr, a mi Istenünk, egy Úr". Néhány jellegzetes ószövetségi hely: Mózes második könyve 20,2; Mózes ötödik könyve 4,33; Ézsaiás könyve 44,6; Zsoltárok könyve 86,10 és más helyek.
Az Újszövetségben Isten egysége mindennél világosabb. Jézus "csak" Istenről, az Atyáról beszél, hozzá imádkozik. Egy írástudó megkérdezte tőle egy alkalommal, mondja meg, melyik a vallás legfőbb törvénye, parancsolata. Jézus először leszögezi, hogy Isten egy: "Halljad Izrael: az Úr a mi Istenünk, egy Úr" (Márk evangéliuma 12,28), majd ezután elmondja a két legfontosabb parancsolatot: szeretni Istent és szeretni embertársunkat (felebarátunkat). Az Újszövetségből még példaként megemlíthetjük: Máté evangéliuma 10,18; János evangéliuma 17,3; Pál első levele a korinthusiakhoz 8,6; Pál levele az efézusiakhoz 4,6 és más helyeket.
Dávid Ferenc, egyházalapítónk, Jézus tanításaira hivatkozva így érvelt: "Nincsen az egész derék Szentírásban világosabb és nyilvánvalóbb tudomány, mint az egy Istenről szóló tudomány".
Isten egységét bizonyítja az értelem is. Az értelem ugyanis azt igazolja, hogy ha valamit bármilyen vonatkozásban megosztunk, az már nem lehet teljesen egésze Így Istent sem lehet semmilyen vonatkozásban megosztani.
A vallásos tapasztalat legszemélyesebb megnyilvánulása is Isten egységére vall. Tapasztalati igazság, hogy az ember csak egy Istenhez tud igazán mélyen és őszintén imádkozni. Ellenkező esetben fennáll egy lelki nyugtalanság, hogy a másikat esetleg elhanyagolta, vagy nem részesítette kellő tiszteletben.
Mi unitáriusok azért hangsúlyozzuk Isten egységét, mert a 3. és 4. század folyamán egy ezzel ellentmondó tan alakult ki, amelyet szentháromság tanának neveznek. E dogmát a niceai (325), konstantinápolyi (381) és kalcedoni (451) zsinat emelte hivatalosan törvényerőre. A szentháromság tana szerint Isten lényegileg egy, de háromszemélyű: Atya, Fiú és Szentlélek.   
Mi nem fogadjuk el a szentháromság tanát, mert az ismeretlen a Bibliában, és Jézus sohasem tanította.
A mi meggyőződésünk szerint Istenországát építeni azt jelenti, hogy követjük Jézus tanítását, Ennek megvalósítása érdekében nem szükséges az ő tanításán túlmenni és tanításaitól idegen fejtegetésekbe elmerülni.
Vallásunk drága öröksége Isten egysége. Következetesen ragaszkodjunk hozzá, legyünk Egy Istenünknek méltó gyermekei, felebarátainkat szeretni és szolgálni tudó unitáriusok.
KÉRDÉSEK        
1.	Mi a monoteizmus?
2.	Mit tanít a Biblia Isten egységéről?
3.	Mikor alakult ki a szentháromság dogmája?
4.	Tanított-e Jézus a szentháromságról?
BESZÉLGESSÜNK
Hová és miért szokták felírni az unitáriusok "Egy az isten"?
ARANYMONDÁS
"Egy az Isten és mindeneknek Atyja, aki mindeneknek felette van és mindenek által és mindnyájatokban munkálkodik" (Pál levele az efézusiakhoz 4,6).

IMÁDKOZZUNK
Istenünk, milyen jóleső érzés tudni azt, hogy Te vagy egyedül ami szerető Atyánk. Segíts, hogy mindig hűek legyünk Hozzád. Ámen.

8. MILYEN ISTEN?	

A kérdésre adott feleletünkben tulajdonképpen isten tulajdonságairól szerzünk tudomást. Ez esetben is a legbiztosabb út Jézus tanítása.
Jézus Istent leggyakrabban Atyának nevezte. Gyakran szóit így: az én Atyám, a ti Atyátok, a mi Atyánk. Vajon mit akart ezzel a megnevezéssel kifejezésre juttatni Jézus? Mindenekelőtt azt, hogy Isten nem valami titokzatos, távoli, elérhetetlen, kiszámíthatatlan, személytelen erő vagy hatalom, hanem teremtményeire és az egész teremtett világra gondot viselő szerető személy, azaz Atya. isten olyan, mint a gyermekeit szerető édesanya vagy édesapa. Szüntelenül gondja van ránk.
Az atyasága kifejezi azt is, hogy közel van hozzánk. Ha őszinte, tiszta vágyakozással keressük, megtaláljuk Őt. Természetesen nekünk kel! megtennünk az első lépéseket a Hozzá való közeledésre. Ha ezeket megtettük, Ő is közeledni fog hozzánk. Megtapasztaljuk atyai jóságát.
Atyaságából következik, hogy szeret minket. A Jánosi levél írója ezért lényét egyenesen a szeretettel azonosította; "Az Isten szeretet; és aki a szeretetben marad, Istenben marad, és az Isten is őbenne" (János első levele 4,16).
Isten jő. Jóságát kiterjeszti minden gyermekére személyválogatás nélkül. "Felhozza az ő napját mind a gonoszokra, mind a jókra, és esőt ád mind az igazaknak, mind a hamisaknak* (Máté evangéliuma 5,45). Az emberi jóság sokszor fogyatékos, mert csak a hozzánk közelállókra terjesztjük ki. Az isteni jóság azonban mindenkire és mindenhol kiterjed, ezt úgy nevezzük, hogy egyetemes jóság. Jézus nagyon jól tudta ezt, ezért szólott így a gazdag ifjúhoz. "Senki sem jó, csak egy, az Isten" (Máté evangéliuma 19,17).
Isten igaz. Az élet igényli az igazságot. Ezért szokták azt mondani, hogy nincsen olyan rejtett dolog, amely előbb vagy utóbb napfényre ne kerülne. Az igazságot rövidebb vagy hosszabb időre az emberek előtt el lehet ferdíteni, sőt takargatni, de az Isten előtt nem. Isten az igazság érvényrejutásának őre. Megítéli gondolatainkat, szavunkat, cselekedeteinket. ítélkezése abban jut kifejezésre, hogy a jó cselekedet után benső örömöt, megnyugvást, a rossz cselekedet után azonban félelmet, szorongást, nyugtalanságot érzünk. Igazságszolgáltatása lehet, hogy nem azonnal történik és nem olyan megtorló, mint ahogyan azt mi emberek elvárnánk, de előbb vágy utóbb bekövetkezik. Ezt a tényt egy népi mondásunk így fejezi ki: "Isten malmai lassan őrölnek, de biztosan".
Isten hűséges. Ez azt jelenti, hogy gyermekei iránti hűsége soha meg nem szűnik. Sokszor megsértjük Őt, elfeledkezünk Róla, de hűségét nyilvánvalóvá teszi azáltal, hogy véglegesen nem hagy el minket. Csak mi hagyhatjuk el Istent, Ő sohasem hagy el minket, időt és lehetőséget ad, hogy felismerjük tévedéseinket, megváltozzunk és jóvá tegyük hibáinkat. Ha ez bekövetkezik, visszafogad szeretetébe, azaz megbocsát. Az Atya, akárcsak a tékozló fiú apja, nem mond le sohasem gyermekének megváltozási lehetőségéről (Lukács evangéliuma 15,11-32).
Isten tulajdonságainak Ismerete arra figyelmeztet, hogy ne éljünk vissza sohasem atyai szeretetének jóságával. Legyünk szerető, jóságos, igazságos, hűséges gyermekei a mi Atyánknak,
KÉRDÉSEK	
1. Jézus hogyan nevezte meg Istent?	
       2. Mit értett e megnevezés alatt?	
3.	Melyek isten tulajdonságai?
4.	Hogyan viszonyuljunk Isten atyai jóságához?
    BESZÉLGESSÜNK	
Milyen a mi szeretetünk jóságunk, igazságunk, hűségünk?
ARANYMONDÁS
       "Érezzétek és lássátok meg, hogy Jó az Úr! Boldog az az ember, aki őbenne bízik" (Zsoltárok könyve 34,9)	
IMÁDKOZZUNK
Jó Atyánk, Istenünk, köszönjük, hogy Te mindannyiunkat egyformán szeretsz. Jó, Igaz és hűséges vagy hozzánk. Add, hogy méltók legyünk a Te atyai szeretetedre. Ámen.

9. ISTEN MUNKÁI
Amit eddig megtudtunk Isten lényegéről és tulajdonságairól, már azok is meggyőznek minket arról, hogy isten cselekvő, tevékeny személy, aki szüntelenül munkálkodik.
Isten munkái által is kijelenti, megismerteti magát velünk. Ezek a következők: a teremtés és a gondviselés,
a. A teremtés. Az embereket mindig foglalkoztatta az a kérdés, hogy mikor és hogyan keletkezett ez a világ és benne az élet?
A különböző népek különböző válaszokat adtak erre a kérdésre. Egy ilyen válasszal találkozunk az ószövetségi leírásban is (Mózes első könyve 1-2, fejezet), Eszerint a világ teremtője Isten, aki teremtői munkáját nem egyszerre, hanem fokozatosan végezte el. Minden az Isten "legyen" parancsszavára állott elő.
Az ószövetségi teremtéstörténet egyszerűségében is megragadó, színes, sokatmondó, de ma már nem igényelhet feltétlen hitelt Világosan tükrözi az ókori ember azon törekvését, hogy az akkori ismeretek birtokában feleletet adjon a világ eredetére nézve. Értéke az a felismerés, hogy ez a világ istentől van és minden, ami Istentől származik, lényegében szükséges és jó.
Mi unitáriusok az isteni teremtő-fejlődés elvét valljuk. Eszerint a világ nem véletlenül állt elő, nem máról-holnapra, hanem Isten munkája nyomán. Isten volt az, aki a világ előállásához az indíttatást adta. Nem késznek, tökéletesnek teremtette, hanem fejlődőképesnek. Ő adta az élet feltételeit, okait is.
A fejlődés elve azt tükrözi, hogy az nem vaktában, véletlenül halad előre. Valaki vagy valami által irányított, - s ez hitünk fényében nem más, mint Isten. Ha a fejlődés nem lenne Isten által irányított, akkor az nagyon is esetleges lenne, azaz a véletlenre, a bizonytalanságra alapozna. A fejlődés célját maga Isten jelölte ki, s ez nem más, mint a magasabb rendű forma, Jézus szavával: a tökéletesedés (Máté evangéliuma 5,48).
E fejlődőképes világot és benne az életet a jó isten az ember gondjaira is bízta!
b. A gondviselés, isten nemcsak megteremtette a világot és benne az életet - s azután magára hagyta -, hanem törvényei és céljai szerint gondját is viseli. A fejlődőképes világ rendjének és összhangjának megtartása egyenesen igényli az isteni gondviselést.
Jézus mélységesen meg volt győződve, hogy az Atya gondját viseli gyermekeinek és az egész világnak. Minden kétségeskedésünk, aggodalmaskodásunk alaptalan, mert szerető, gondoskodó Atyánk van.        
Isten gondviselő munkája által gondoskodik arról, hogy ez a világ és benne az emberi élet fennmaradjon és nemesedjen. De ennek a megvalósítása feladatokat állít az ember elé. Neki is munkálkodnia kell! Pál apostol ezért emeli ki, hogy Isten munkatársai vagyunk (Pál első levele a korinthusiakhoz 3,9).     
Az isteni gondviselés nem helyettesítheti az ember munkáját, ellenkezőleg, igényli azt, Például bármennyire is szeretnek szüleink és gondunkat viselik, helyettünk nem tanulhatnak, azt nekünk kell elvégeznünk. A gondviselés tehát Istennel való közös munkálkodásra indít. Jézus is így értelmezte: "Az én Atyám mind ezideig munkálkodik, én is munkálkodom" (János evangéliuma 5,17).
A szüntelenül tevékenykedő isten az Ő lelkén keresztül - amelyet szentléleknek nevezünk - tartja fenn kapcsolatát a teremtett világgal és gyermekeivel. A szentlélekben Isten felemelő, nemesítő, újjáteremtő, bátorító tevékenységét látjuk. Úgy is mondhatjuk, hogy általa közvetlen kapcsolatba kerülünk Istennel, aki a szentlélek által közvetlenül hat le ránk.
A szentlélek a belső átalakulás mozgató ereje. A belső vallásos tapasztalatszerzés előmozdítója. Mi unitáriusok sohasem választottuk szét Isten egyik tevékenységének megnyilvánulását magától a munkálkodótól: Istentől. Istenhez tartozónak, Istenből ki-áradónak, Isten erejének fogtuk és fogjuk fel.
     KÉRDÉSEK       
		
1.	Melyek Isten munkái?
2.	Mi az ószövetségi teremtéstörténet értéke?
3.	Mit értünk az isteni teremtő fejlődés elvén?
4.	Mit értünk az isteni gondviselés alatt?
5.	Helyettesítheti-e a gondviselés az ember munkáját?
6.	Istennek milyen tevékenységét látjuk a szenttótok munkájában?

BESZÉLGESSÜNK
Van-e különbség a teremtés és az alkotás között?	
ARANYMONDÁS
"Megemlékezem a régi időkről, elgondolom minden te dolgodat; kezed munkáiról elmélkedem" (Zsoltárok könyve 143,5).
IMÁDKOZZUNK	
Istenünk, Te vagy a mi teremtő és gondviselő Atyánk. Lelkednek ereje tölti be életünket. Segíts, hogy megértve a Te munkáidat, mi is munkálkodni tudjunk ott, ahol ránk is számítanak. Ámen.

10. AZ IMÁDSÁG
Az imádság az Istennel való közösség megteremtése, a gondviselő Atyával való beszélgetés, társalgás. Áldott alkalom és lehetőség arra, hogy megteremtsük és fenntartsuk Istennel való kapcsolatunkat.   	
Mi unitáriusok egyedül csak az Egy Istenhez, az Atyához imádkozunk. Jézus is mindig csak az egy Istenhez, a gondviselő Atyához intézte imádságát. Egy minta imádságot is hagyott tanítványainak, a Mi atyánkot (Máté evangéliuma 6,9-13), amely minden idők vallásos embere számára útmutató, hogy kihez és hogyan kell imádkozni. Ő tanított meg arra is, hogy lélekben és igazságban kell imádkoznunk Istenhez (János evangéliuma 4,24).
Az imádkozás célja, hogy minél közelebb kerüljünk Istenhez. Bensőnkben megtapasztaljuk az ő valóságát, szeretetét, gondviselését. Meg kell jól értenünk, hogy imánkkal nem kényszeríthetjük, nem változtathatjuk meg isten akaratát. Nem azért imádkozunk, hogy Isten a természeti és erkölcsi világ törvényeit életünkben felfüggessze, megváltoztassa és értünk csodát tegyen. Az imádság céljánál fogva arra irányul, hogy nem istenben, hanem bennünk idézzen elő változást. Egy találó megállapítás szerint: "Az imádság nem változtatja meg a dolgokat, de megváltoztatja az embert, és az ember megváltoztatja a dolgokat" (L. R. Call).
Imádságunknak egyszerűnek, érthetőnek, rövidnek, őszintének és lélekszerintinek kell lennie. Lelki szükségleteinket minden takargatás nélkül tárjuk fel Istennek.
Imádkozni naponként szükséges! -mert ez lelki táplálékunk. Nem elég csak vasárnap a templomban vagy alkalom szerint imádkozni. Hiszen nem csak vasárnap vagy alkalomszerűen eszünk mintegy előre egy egész hétre, hanem mindennap. Tudnunk kell azt is, hogy nemcsak akkor imádkozunk, amikor bajban, betegségben, nyomorúságban vagyunk, hanem akkor is, amikor öröm, boldogság, megelégedés van életünkben. Az imádságban a hálaadás és köszönet éppen olyan fontosak, mint a kérések.
Az imádkozás lehet egyéni és közösségi. Egyéni, amikor saját magam kéréseit, örömeit szólaltatom meg Isten előtt, s ez bárhol történhet, bármikor, ahol nincsen semmi zavaró körülmény az Istennel való beszélgetésre. Közősségi, amikor a család tagjaival, barátainkkal közösen vagy a gyülekezetben a templomban imádkozunk.
Nemcsak önmagunkért, hanem másokért is kell imádkozni.
Vannak úgynevezett kötött imádságok - az imádságos könyvekből tanulhatjuk -, amelyek segítenek Istennel való kapcsolatunk megélésében, de célunk az kell legyen, hogy szabadon, saját szavainkkal, saját érzéseink és gondolataink szerint próbáljunk imádkozni.	
Étkezés előtt és után nemcsak illő, hanem szükséges is Imádkozni. Ezáltal hálát adunk életünkért, italunkért, megköszönjük Istennek szerető gondoskodását és szüleink áldozatát.
Érdemes imádkozni! -mert általa lelkileg erősebbek, gazdagabbak, bizakodóbbak, derűsebbek leszünk. Jobban el tudjuk végezni az előttünk álló feladatokat, kötelességeket, és nagyobb fesz örömünk, ha Istent magunk mellett érezzük.
Senki sem születik úgy, hogy már tud imádkozni. Az imádkozást éppen úgy, mint az életben sokmindent, tanulni, gyakorolni, ismételni kell. Gyakoroljuk hát az imádkozást! Beszélgessünk el minél gyakrabban Istennel!
Jegyezzük meg, hogy az egyházi ének megzenésített imádság. Tanuljunk meg minél többet és énekelve is imádkozzunk!
KÉRDÉSEK 
1. Kihez intézzük imádságainkat?
          2. Kiben idéz elő változást az imádkozás: Istenben vagy bennünk?
3.	Mikor imádkozhatunk?
4.	Melyek az egyéni és közösségi imák jellegzetessége!?
5.	Miért érdemes imádkozni?
6.	Beszélgess el istennel és írd le a beszélgetést!
BESZÉLGESSÜNK	
1.	Mit köszönnél meg Istennek mai imádban?
2.	Mit kérnél Istentől mai imádban?
ARANYMONDÁS
"Semmi felől ne aggódjatok, hanem imádságotokban és könyörgésetekben hálaadással tárjátok fel kívánságaltokat az Isten előtt" (Pál levele a filippiekhez 4,6)
IMÁDKOZZUNK	:
Istenünk, jó Atyánk! Felemelő érzés minden alkalom, amikor Hozzád Imádkozva elbeszélgethetünk Veled. Tudjuk, hogy meghallgatsz minket és megáldod életűnket. Szeretnénk Jézushoz hasonlóan lélekben és igazságban, őszintén és tiszta vágyakozással keresni a Veled való találkozást. Segíts ebben az igyekvésünkben. Ámen.

11. ISTEN GYERMEKE: AZ EMBER
A vallásos ember érdeklődése nemcsak Istenre és a környező világra terjed ki, hanem önmagára is. Szeretné tudni, ki is lényegében ő? Miért olyan, amilyen? Milyen a természete? Mi a helye és szerepe ebben a világban ? Mi a hivatása?
Lényeges kérdések ezek. Első lépésünk annak a vizsgálata, hogy ki is az ember? Mit tudhatunk meg róla? Az első alapigazság az, hogy a létezők világába tartozik, azonban mégis több mint más létező. Ez a többlet nem annyira fizikai valóságát érinti, hiszen e tekintetben az embernél erősebb, hatalmasabb élőlények is vannak, hanem szellemi-lelki tulajdonságait.
Vizsgáljuk meg, melyek az emberi természet sajátos tulajdonságai, amelyek által az ember isten gyermeke. Nevezik még a "teremtés koronájának" is.
 Értelmes lény. A többi élőlény a lét- és fajfenntartás, az ősztőn-szerűség szükségletei kielégítésének megfelelően él, ezzel szemben az ember egyedüli az élőlények világában, aki értelmes, öntudatos életet képes élni. Az értelme segítségével igyekezett formálni, alakítani, fejleszteni önmaga és környezete életét. Egy híres görög gondolkodó szerint (Platón): "Az értelem tartja a gyeplőt, nehogy a vágy lelke, meg az indulat lelke elragadja a kocsit a helyes útról".
Erkölcsi lény. Az erkölcsiség az a "többlet", amellyel csak az ember rendelkezik a teremtett világban. Az erkölcsiség által nemcsak arra tekint, hogy egyszerűen éljen és kielégítse szükségleteit, hanem arra, hogy hogyan és miként cselekedjen azért, hogy önmaga és mások élete minél helyesebb, áldottabb legyen.
Szabad lény. Az ember fizikai valóságában bizonyos mértékben korlátozott, meghatározott. De lelki adottságaival korlátozás nélkül, szabadon élhet. Szabadakarata van, amellyel állást foglalhat a jó vagy a rossz irányában. Nyilvánvaló, hogy a szabadságával felelősen kell élnie,
Fejlődő, tökéletesedő lény. Az emberi élet mozgató ereje az a felismerés, hogy fejlődhet, gyarapodhat, nemesedhet az élet minden területén, például tudásban, vallásban, erkölcsben stb. Isten fejlődőképessé teremtette a világot és benne az embert. Ez azt jelenti, hogy életében sohasem lehet megelégedés, megtorpanás, mert sohasem tudhat annyit, hogy még többet ne tudhatna, sohasem lehet olyan hite, hogy az még ne mélyülhetne, és sohasem lehet olyan jó, hogy még jobb ne lehetne. A tökéletesedés lehetősége olyan lendítő erő életünkben, amelyről nem szabad megfeledkezni.
Társas lény. Isten az embert társas életre teremtette. Emberi közösség nélkül elképzelhetetlen lenne életünk. Már a születés pillanatától a kisded rászorul mások segítségére, gondoskodására. E gondoskodás nélkül nem tudna fennmaradni. De később is testi-lelki-szellemi képességeinek kifejlesztése érdekében szüksége van a közösségre: család, óvoda, iskola, egyház, társadalom stb. Az embernek a közösséghez való viszonyulása nemcsak ösztönszerű, hanem tudatos és az erkölcs követelményeinek szellemében történik.
Vallásos lény. Az ember az egyedüli az élőlények világában, akiben él az isteneszme. Keresi az Istennel való kapcsolat megélésének lehetőségeit és arról bizonyságot kíván tenni. A vallásosság lényegében keretbe foglalja természetének sajátos jellegzetességeit és a szeretet gyakorlása által élővé teszi.
A jó Isten azért áldotta meg az emberi természetet ezekkel a
sajátos jellegzetességekkel, hogy munkatársai legyünk és felelősen éljünk.	
KÉRDÉSEK	
	1. Miben különbözik az ember a többi élőlénytől?
2. Mit értünk azalatt, hogy értelmes lény? 
3. Mire tekint az ember erkölcsi természete által?
4. Mi a feltétele az ember szabadságának?
	5. Miért lendítő erő az ember életében a fejlődés lehetősége?
	6. Mi igazolja az ember társas lény voltát?
	7. Mi által tesz élővé a vallásosság?
BESZÉLGESSÜNK
A lelkész a gyülekezetet a "Testvéreim" vagy az "Atyámfiai" szavakkal szólítja meg. Vajon miért?
ARANYMONDÁS	
"Mert Isten munkatársai vagyunk, isten szántóföldje, isten épülete vagytok" (Pál első levele a korinthusiakhoz 3,6).
IMÁDKOZZUNK	
Istenünk, jó Atyánk! Köszönjük, hogy gyermekeid lehetünk és Atyánknak szólíthatunk Téged. Méltók szeretnénk lenni a Te megbízatásodra, azáltal, hogy képességeinket, tehetségeinket szüntelenül gyarapítjuk. Ámen.

12. AZ EMBER HIVATÁSA
Isten teremtett világában mindennek megvan a maga helye és szerepe. Semmi sincs céltalanul, ok nélkül. Ugyanígy az emberi életnek is célja van ebben a világban. Ezt a célt Jézus így fogalmazta meg követőinek: "Legyetek azért ti tökéletesek, miként a ti mennyei Atyátok is tökéletes" (Máté evangéliuma 5,48), A mi hivatásunk Jézus tanítása nyomán az, hogy törekedjünk tartalmasabb, gazdagabb, igazibb életre, azaz munkáljuk tökéletesedésünket.
Tökéletesedésünk munkálása vagy hivatásunk betöltése nem máról holnapra történik. Ez egy szüntelenül tartó folyamat, igénybe kell vegyük Istentől kapott lelki és testi képességeinket.
Lelki tehetségeink közül (értelem, hit, remény, szabadakarat, lelkiismeret, szeretet) egyiket sem szabad elhanyagolni, mert ha csak egyet is ezek közül elhanyagolunk, életünknek kárára lehet. Például lehetünk értelmesek, hitben buzgók, de ha elhanyagoljuk a szeretetet, tartalmatlanná válik életünk. Olyan lesz mint a só nélküli
étel: ízetlen.	
Lelki tehetségeink összhangos és folytonos használata mellett testi adottságainkra is gondot kell fordítani. A vallás nem kívánja az embertől a test megvetését, sanyargatását, ellenkezőleg, arra buzdít, hogy vigyázzunk testi erőnkre és azt ne tékozoljuk el hiábavaló dolgokra.
Ép lélek csak ép testben lakozhat - állították a régi rómaiak.
Hivatásunk tehát nem más, mint testi-lelki-szellemi képességeinket a jó irányába kibontakoztatni. A vallásos ember ezt a folyamatot Istenországa munkálásában látja. Istenországa a szeretet, az igazság, a békesség, a jóság megvalósulási helye. Ez az ország nem ismer országhatárokat, átfogja az egész emberiséget, Ebben az országban Isten törvényei, szeretete és akarata szerint törekednek élni az emberek.
Istenországáról Jézus több példázatban is tanított Olvassuk el a Máté evangéliumának 13. részét.
Legyünk hát Istenországa építői. Ebben a munkában soha ne csüggedjünk, soha ne lankadjunk. Hivatásunk betöltésére így kérhetjük a jó Isten segítségét:
"Ne hagyj Uram, megülepednem,    
Sem eszmében, se kényelemben.
Ne tűrj megállni az ostoba van-nál,
S nem vágyni többre kis mái magamnál".
(Sík Sándor)
KÉRDÉSEK	
1. Mi az emberi élet célja?	
2.	Mit értünk azalatt, hogy a tökéletesedés folyamat?
3.	Szükséges-e gondot fordítani testi adottságainkra?
        4. Mi az Istenországa?
           5. Hány példázatot olvashatunk a Máté evangéliuma 13. részében Istenországáról?
BESZÉLGESSÜNK

Mi szeretnél lenni? Mit teszel, hogy elérjed célodat?
ARANYMONDÁS	
"...keressétek először Istennek országát, és az ő igazságát; és ezek mind megadatnak nektek" (Máté evangéliuma 6,33).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, szép és nemes feladatok megvalósítására hívtál el minket. Legszebb feladatunk a Te országod építése, ahol szeretet, igazság, békesség és jóság hatja át életűnket. Adj erőt, kitartást a Te országodat építő munkánkban. Ámen.

13. KI SZÁMUNKRA JÉZUS?	
A keresztény vallás megalapítója Jézus volt. Életét és tanításait
már ismeritek.	
Amit most tanulunk róla arra vonatkozik, hogy ki számunkra, az unitáriusok számára Jézus? A kereszténység formálódásának első évszázadaiban, de később, a reformáció korában is éles viták bontakoztak ki személyét illetően. Voltak, akik azt állították, hogy Jézus Isten, mások embernek fogták fel, és voltak olyanok is, akik ember voltát és istenségét is hangsúlyozták.
Az unitáriusok számára a Jézusban való hit nem annyira személyéhez, mint tanításához kapcsolódik. Számunkra nem annyira az a lényeges, hogy ki volt ő, hanem az, hogy mit tanított. Jézus nemcsak személyével, hanem tanításainak és cselekedeteinek erejével hatott és hat ma is.
Mi Jézusra úgy tekintünk, mint isten legjobb gyermekére, prófétára, kiemelkedő valláserkölcsi személyiségre, vallásalapítóra. Számunkra Jézus valóságos ember volt, ezt úgy is szoktuk mondani, hogy történeti személy. Ha életét nézzük, nyilvánvalóvá válik, hogy ember: születik, szülei gondját viselik, növekedik, gyermek, ifjú, dolgozik, örvend, szomorkodik, sír, szomjúhozik, imádkozik Istenhez, kísértéseknek van kitéve, magához hívja a kisgyermekeket, segít a bajbajutottakon, gyönyörködik a természet szépségében és meghal. Meggyőződhetünk arról, hogy átmegy a természetes emberi élet minden szakaszán. Önmagáról tett kijelentései (például János evangéliuma 8,40), de munkássága közvetlen szemtanúinak megnyilatkozásai, mint például Keresztelő János (János evangéliuma 1,30), a szamariai nő (János evangéliuma 4,28), egy vak ember, akit meggyógyított (János evangéliuma 9,11), Pilátus (János evangéliuma 19,5/b) és mások, igazolják felfogásunkat.
Amikor mi Jézus embervoltát hangsúlyozzuk, nem nagyságát
fokozzuk le, ellenkezőleg, hatásának, jelentőségének jobb megértését kívánjuk előmozdítani. Ami Jézust ugyanis más emberektől
megkülönböztette és megkülönbözteti, az tanításaihoz és igaz élet
viteléhez kapcsolódik.	
Jézusnak a leginkább sikerült az Atyával való közösséget megélnie és egész életét Isten akaratával összhangba hoznia. Lelki műveltsége, Isten szeretetén csüngő vallásossága, jelleme, erkölcsi tartása egyedül álló és kiemelkedő, hozzá hasonlót sem korábban, sem a későbbi korok vallásos világában nem találunk, Ezért számunkra mindaz, ami életével és tanításaival kapcsolatos, mint követésre méltó eszmény áll előttünk. Nagysága abban áll, hogy bebizonyította tanításainak megvalósítási lehetőségét, felmutatta cselekedeteinek életformáló, nemesítő erejét.
Ennek tudatában lelkiismereti kötelességünk követni Jézust, Az unitárius ember jellemző vonása az kell legyen, hogy Jézus köve- tő, azaz igyekszünk megélni mindazt, amit ő tanított. így leszünk mában élő Jézus-tanítványok.
KÉRDÉSEK 
       1. Ki volt Jézus?
2. Az unitáriusok számára a Jézusban való hit személyéhez
vagy tanításaihoz kapcsolódik-e?    
3. Mit értünk azon, hogy Jézus történeti személy? 
4. Miben áll Jézus követése?
BESZÉLGESSÜNK
Kik azok a személyek, akiknek tanácsát, tanítását, példáját követni tudod?
ARANYMONDÁS
"Mert úgy tanítja vala őket, mint akinek hatalma van, és nem úgy mint az írástudók" (Máté evangéliuma 7,29).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, Jó Atyánk! Köszönjük, hogy utat mutattál, reményt fakasztottál, szeretetet adtál a názáreti Jézus tanítása által, Segíts, hogy hűséges követői legyünk Jézusnak és törekedjünk megélni tanításait. Ámen.

14. LEGYÜNK JÉZUS KÖVETŐI!
Szeretnétek ti is Jézus követőt fenni? Mai tanítványai, barátai? Egyetlen feltétele van ennek, hogy ismerjétek meg tanításait és azokat igyekezzetek híven megtartani és alkalmazni a mindennapi életben.
Nézzük hát, melyek Jézus tanításának legfontosabb alapelvei?
Egy az Isten, Ő a mi teremtő és gondviselő Atyánk.
Istenben teljes bizalmunk lehet és támaszkodhatunk szeretetére.
Imádkozzunk, hogy közelebb kerüljünk Hozzád embertársainkhoz és önmagunkhoz.   
A vallás egyszerű feltétele: szeretni Istent és szeretni embertársainkat, úgy mint önmagunkat.	
Minden ember Isten gyermeke, így mindnyájan a közös Atyához tartozva egymásnak testvérei vagyunk.
Az ember képes arra, hogy teljesítse Isten akaratát. Ezáltal bizonyítja, hogy ő Istennek méltó gyermeke.
Mi mindnyájan Istenországa munkásai vagyunk. Legfontosabb célunk Isten országának munkálása kell legyen.
Isten képessé tett arra, hogy vétkezéseink, tévedéseink, bűneink esetén megváltozásunkat és ezáltal újjászületésünket munkáljuk.
Nincs véglegesen elveszett ember, a megváltozás lehetősége Isten szeretetében való bizalom által és bizonyságtevő élettel bármikor lehetséges.
Melyek Jézus tanításának alapvonásai:
-	az öröm. Ez abból a mélységes bizalomból fakad, hogy az élet jó, szép és az isteni gondviselés vele szemben jóakaratú, ha az ember helyesen él vele. Felemelő érzés, hogy az isteni szeretet betölti életünket, ha megnyitjuk szívünket.
-	a reménység. Ez abból táplálkozik, hogy Isten mindig hűséges hozzánk. Ő mindig velünk van és lesz. Mi is hűek kell legyünk hozzá. a segítőkészség. Jézus megállt a beteg, szenvedő, vétkező ember mellett és segített. Gondja volt a szegényekre, a szűkölködőkre is. Ő nemcsak hirdette a szeretetet, hanem meg is valósította.
-	az egyetemesség. Tanítása nem egy fajnak, nemzetnek, nemnek hangzott el, hanem mindenkinek. Isten mindenki számára szerető Atya, nála nincs személyválogatás.
-	cselekvő készség. Jézus nem arra figyelmeztetett, hogy mit nem szabad csinálni és hinni, hanem sokkal inkább arra, hogy mit kell cselekedni, tenni, hogy életűnk "boldog" legyen. "Amit akartok azért, hogy az emberek ti vetetek cselekedjenek, mindazt ti is úgy cselekedjetek azokkal" (Máté evangéliuma 7,12) - tanította Jézus.
KÉRDÉSEK
1.	Mi a feltétele annak, hogy Jézus követői legyünk?
2.	Mit tanított Jézus Istenről?
3.	Mit tanított az emberről?
4.	Mit tanított a vallásosságról?
5.	Sorold fel Jézus tanításának alapvonásait!

BESZÉLGESSÜNK
Hogyan lehet egy barátságot fenntartani?
ARANYMONDÁS
"Arról ismer meg mindenki, hogy az én tanítványaim vagytok, ha egymást szeretni fogjátok" (János evangéliuma 13,36).
IMÁDKOZZUNK         
Gondviselő Istenünk, szeretnénk Jézusnak barátai, mai tanítványai, igaz követői lenni. Tőle tanulni, példáját követni, a szeretetet gyakorolni. Segíts, hogy legyünk örömüzenetének megtartói, hordozói és hirdetői. Ámen.

15. ISTEN ÍGÉRETE: AZ ÖRÖKÉLET
Bizonyára vettetek részt már temetési szertartáson, amikor búcsút kellett venni nagymamától, nagyapától, a szomszéd bácsitól vagy nénitől vagy éppen az egyik szerető szülőtől. A temetési körülményeket látva, megfogalmazódhatott bennetek a kérdés: Mi történik a halál után?
E kérdés szinte egyidős az emberi létezéssel, mert az ember ősidők óta kereste és keresi az értelmet kielégítő és a lelkiismeretet megnyugtató feleletet. Különböző válaszok születtek: teljesen megsemmisülünk, csak testünk semmisül meg de lelkünk tovább él, feltámadunk stb.
Mi válaszadásunk alkalmával a Biblia felé fordulunk, amely arról tanúskodik, hogy Isten legnagyobb ígérete az ember számára: az örökélet. Isten hűséges, és nekünk teljes bizalmunk lehet az iránt, hogy az ígéretét be is tartja.
Jézus tanítása szerint Isten Atya földi életűnkben, és atyai szeretetéből következik, hogy a halálban sem hagy el minket, gyermekeit. Atyánk lesz akkor is, amikor meg kell válnunk e földi élettől. Örökkévaló otthont készített a mi lelkünk számára az örökéletben. Milyen felemelő, biztató, bátorító ez a reménység, amely Isten ígéretéből fakad.
Hol és milyen lesz ez az örökélet? - tehetitek fel a kérdést. Egyes vallások, sőt keresztény felekezetek is kiszínezik a választ, a mennyország, a paradicsom és a pokol fogalmaival. A mi feleletünk az, hogy az örökélet Istennél van, Vele leszünk közösségben, és ahol Isten jelen van, ott csak Jó következhet. Természetesen Isten megítéli földi életünket és aszerint teszi lehetővé a Vele való közösség megélését. Ezért nem mindegy, hogy hogyan élünk e földi életben.
Az örökélet, mint Istennel való közösségünk reménysége, már itt a földön elkezdődik azzal, hogy igyekszünk az ő szeretetének, jóságának, hűségének a megtapasztalására és Isten gyermekeihez méltó életvitelre. Erre figyelmeztet Pál apostol is: "Azért igyekezzünk is, hogy akár itt lakunk, akár elköltözünk, neki (Istennek) kedvesek legyünk" (Pál második levele a korinthusiakhoz 5,9),
KÉRDÉSEK		
1.	Honnan tudunk Isten ígéretéről az örökéletre vonatkozóan?
2.	Miért nem hagy el Isten minket a halálban sem?
3.	Hol van az örökélet?
4.	Milyen az örökélet?
5.	Miért kell készülnünk az örökéletre?
BESZÉLGESSÜNK
Miért járunk a temetőbe?
ARANYMONDÁS
"És az az ígéret, amelyet ő ígért nekünk: az örök élet" (János első levele 2,25).
IMÁDKOZZUNK
Jó Atyánk, köszönjük a te legnagyobb ígéretedet: az öröké
letet. Engedd, hogy reménységünket napról napra növelve
bizonyságot tegyünk arról, hogy mi méltók teszünk a Veled
való közösségre. Ámen.

16. SZERTARTÁSAINK
Unitárius vallásunknak két olyan szertartása van, amelyet Jézus életére vezetünk vissza: a keresztelés és azúrvacsora. E kettőn kívül az egyház még a következő szertartásokat alakította ki: a konfirmációi, az esketést és a temetést
Meggyőződésünk, hogy maguk a szertartások nem tesznek bennünket jobbakká, igazabbakká. Csak akkor van értékűk, ha gyakorlásukhoz élő hitet és jócselekedeteket társítunk, ha erősítenek az Isten és emberszeretet megélésében és elköteleznek Jézus tanításainak megvalósítására.
A KERESZTELÉS. Az a vallásos szertartás, amely által a keresztény egyház tagjává válik a megkeresztelt gyermek. Életéért istennek hálát adunk, a szülőket, a keresztszülőket a gyermek unitárius keresztény szellemben való nevelésére elkötelezzük. A megkeresztelt életére, a jézusi szellemben való további növekedésre, gyarapodásra Isten áldását kérjük.
Felfogásunk, hogy nem maga a keresztelés ténye tesz valakit kereszténnyé, hanem az a folyamat, amely a kereszteléssel elkezdődik.
A keresztelés kisded korban történik. A keresztelés alkalmával használt víz a tisztaság, az élet jelképe.
AZ ÚRVACSORA. A keresztény vallásban az egyedüli Jézus által rendelt szertartás az úrvacsora. Az apostoli korszakban az volt a meggyőződés, hogy Jézus azért rendelte el, hogy követői megemlékezzenek róla és ezáltal ösztönzést nyerjenek tanításainak hirdetésére és a szeretet gyakorlására.
Az úrvacsora történetét az evangéliumokból (Máté evangéliuma 26,26-28; Márk evangéliuma 14,22-24; Lukács evangéliuma 22,19-20) és Pál apostolnak a korinthusiakhoz írt első leveléből ismerjük meg (Pál első levele a korinthusiakhoz 11,23-26).
Az unitárius felfogás az úrvacsorával kapcsolatosan Jézus meghagyásán alapul: "...ezt cselekedjetek az én emlékezetemre" (Lukács evangéliuma 22,19; Pál apostol első levele a korinthusiakhoz 11,24). Eszerint számunkra az úrvacsora az a szertartás, amely során Jézus életére, cselekedeteire, tanításaira emlékezünk. Ez az emlékezés növeli hitünket, fokozza lelkiismereti éberségünket, mélyíti Isten, felebarátaink és a világ iránti szeretetünket. Önvizsgálatra és önismeretre késztet. Az emlékezés egy bizakodó, reményteljes lelki örömöt vált ki bennünk. Az úrvacsora jellegéből adódik, hogy arra készülni kell.
Az úrvacsora külső jelképei a kenyér és a bor. Az unitáriusok évente négyszer élnek úrvacsorával: karácsony, húsvét, pünkösd és őszi hálaadás ünnepén. Szükség szerint bármikor lehet élni az úrvacsorával, mint pl. betegség, templomavatás, zsinat alkalmával.
A KONFIRMÁCIÓ. Bizonyságtevést jelent az unitárius hit-és életfelfogásról. Ifjúkorban történik a gyülekezet nyilvánossága előtt ünnepélyes külsőségek között. Három lényeges mozzanata vart: bizonyságtétel, ünnepélyes fogadalomtétel, az első úrvacsora-vétel.
AZ ESKETÉS. A polgári házasságkötés után történik nyilvánosság előtt a templomban. Célja, hogy a jogi érvényesülés mellett a házasság vallási és erkölcsi tartalmat is kapjon, Isten gondviselő szeretetét kérjük az elinduló családi életre.
A TEMETÉS. A temetési szertartás a halottak iránti tisztelet és kegyelet jegyében történik. Meggyőződésünk, hogy "akár élünk, akár halunk, az Úréi vagyunk" (Pál levele a rómaiakhoz 14$).A temetési szertartás egyben alkalom a gyászolók vigasztalására is.
KÉRDÉSEK
     1. Milyen szertartásokat ismersz?
2.	Ml által van értékük a szertartásoknak?
3.	Mit tudsz a keresztelésről?	
4.	Mi számunkra az úrvacsora?	
5.	Melyek a konfirmáció lényeges mozzanatai?
6.	Miért szükséges a házasság egyházi megáldása?
7.	Milyen szempontokra tekintünk a temetési szertartásunk
alkalmával?
BESZÉLGESSÜNK
Hogyan készülnél a konfirmációra?
ARANYMONDÁS    
"Harcold meg a hitnek szép harcát, nyerd el az örökéletet, amelyre hivattál, és szép vallástétellel vallást tettél sok bizonyság előtt" (Pál első levele Timóteushoz 6,12),
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, egyedül gyengék és erőtlenek vagyunk. Segíts, hogy mély hittel és buzgó lélekkel készüljünk keresztényi életünkre. Ámen.

17. EGYHÁZI ÜNNEPEINK
A kereszténységben a történelem folyamán egy egyházi ünnepkör alakult ki. Ez adventtel kezdődik és pünkösddel ér véget. Az advent elnevezés latin szóból származik (advenio=jövök, eljövök; adventus=érkezés, megérkezés) és arra az időszakra mutat, amikor Jézus megérkezését és megszületését várjuk. A karácsony előtti negyedik vasárnapon kezdődik és karácsonyig tart. Számunkra a karácsonyra való előkészületi időt jelenti.
KARÁCSONY. Jézus születésének ünnepe, amely mindig december 25-re esik. A nagy ünnepeink közül karácsony alakult ki időben a legkésőbb. Ennek az az oka, hogy az őskeresztényeknél nem volt szokásban Jézus születésének a megünneplése. Ez csak a
4.században válik általánossá.	
Jézus születésének pontos napját nem ismerjük, ezért karácsony időpontjának megállapítása körül viták folytak. Tény, hogy a kereszténység nagy családjában véglegesen érvényesült a december 25-i időpont karácsony ünneplésére vonatkozóan. Minden karácsony arra figyelmeztet, hogy Jézus bennünk kell, hogy meg
szülessen.		
Karácsonyhoz kapcsolódik a karácsonyfa állítása. Ennek gyakorlata Németországból terjedt el világszerte. A karácsonyfát feldíszítjük, alája a szeretet jeleként ajándékokat helyezünk. De nem szabad elfeledni, hogy lelki ajándékokat is adjunk ezen az ünnepen. A legismertebb karácsonyi ének a "Csendes éj, szentséges éj", amelyet Gruber Ferenc (1782-1863) osztrák zongorista szerzett.
VIRÁGVASÁRNAP. Jézus Jeruzsálembe való bevonulásét ünnepeljük. Az utak mentén összegyűlt nép hozsannát kiáltva szeretettel és lelkesedéssel ünnepli Jézust. A bevonulás történetét Máté evangéliumában olvashatjuk, 21. rész, 1-9 terjedő versek.
NAGYPÉNTEK. Jézus keresztrefeszítésének, halálának napja. Mindig a húsvét előtti pénteken van. Ekkor történik a passió (Jézus keresztrefeszítésének és szenvedéseinek megzenésített evangéliumi elbeszélése) eléneklése templomainkban.
HÚSVÉT, A lélek halhatatlanságának és az örökéletnek ünnepe. Erre reménységet ad Isten atyai szeretete.
Húsvét időpontja változó. A tavaszi napéjegyenlőséget követő holdtölte utáni első vasárnapon ünnepeljük. Amennyiben a holdtölte éppen vasárnapra esik, akkor ezen a napon van húsvét.
Húsvét megünneplésének időpontja nem egységes a kereszténységben. A nyugati kereszténység (ide tartoznak a protestánsok is) és a keleti kereszténység (ortodox) különböző időpontban ünnepli a húsvétot.
Ennek oka a naptárkiigazítás. A nyugati kereszténység a kiigazított Gergely-féle naptár (1582) alapján ünnepli, a keleti kereszténység a régi, a nem kiigazított Juliánus-féle naptárszámítást használja.
Húsvéthoz sok szép népi szokásunk kapcsolódik. Húsvét másodnapján történik a locsolás, amely egyrészt valószínűen annak az emlékét őrzi, hogy az őskeresztény egyházban húsvét hajnalán történt a keresztény hitre tértek megkeresztelése, másrészt a víz az élettel, a termékenységgel kapcsolatos. Hasonló szokás a színes tojás készítése és ajándékozása a locsolóknak: a tojás az új élet szimbóluma.
A húsvét magyar szó nem fejezi ki az ünnep lényegét. Arra utal, hogy vége annak a böjti időszaknak (húsvét előtti hat hét), amelyen tartózkodni kellett a húsevéstől. A böjti időszak után húst lehet enni, így lett az ünnep neve húsvét.
ÁLDOZÓCSÜTÖRTÖK, A tanítványok öntudatra ébredésének ünnepe. A tanítványok Jézus halála utáni félelmükön úrrá lettek, rádöbbentek arra, hogy Jézus tanításait hirdetniük kell minden népnek. Ez az idő negyven napig tartott.
PÜNKÖSD. A szentlélek diadalának és az egyház megalakulásának ünnepe. Isten a szentlélek általi munkájával újjáteremtette a tanítványokat, akik megerősödve elindultak, hogy bizonyságot tegyenek Jézus tanításáról. Az egykori félénk tanítványok bátor hit-vallókká lettek. Az első pünkösd alkalmával háromezer ember lett kereszténnyé. Ez jelentette a keresztény egyház megalakulását.
Pünkösd történetére nézve olvassuk el az Apostolok Cselekedetei második részét.
Még a következő ünnepeink ismeretesek:  

ŐSZI HÁLAADÁS. Hálánkat és köszönetünket fejezzük ki Istennek a mindennapi kenyérért.
REFORMÁCIÓ EMLÉKÜNNEPE. Október 31 -én tartjuk annak az emlékére, hogy 1517. október 31-én Luther Márton kiszegezte a wittenbergi vártemplom kapujára 95 tételét, amellyel kezdetét vette a reformáció.
DÁVID FERENC EMLÉKÜNNEP. Egyházalapítónk életére és munkásságára emlékezünk. Hagyomány szerint november 15-én tartjuk.
ANYÁK NAPJA. Az édesanyák iránti tiszteletünket, szeretetünket és hálánkat fejezzük ki ezen a napon. Általában május hónap első vasárnapján tartjuk.
VASÁRNAP, amelyet minden héten ünnepelünk. Az első század végén találkozunk az "Úr napja" elnevezéssel. Az a nap, amelyet Istennek szentelünk. A magyar vasárnap sző a "vásárnap” szóból származik. Szokásban volt, hogy amikor őseink összegyűltek az "Úr napjának" megünneplésére, vásárt is tartottak. így az "Úr napját" erről a látványról nevezték el: vásárnap. Idővel az első á betűről elhagyták az ékezetet.
KÉRDÉSEK
        1. Mit ünneplünk karácsonykor?
2. Mi a passió? Mikor éneklik gyülekezeteinkben?       
3. Miért nem egységes húsvét megünneplésének időpontja a kereszténységben?
4.	Hol olvashatunk pünkösd történetéről?
5.	Melyek az egyházi ünnepkörünkön kívül eső ünnepeink?
6.	Mit tudsz a vasárnap eredetéről?
BESZÉLGESSÜNK
Hogyan kell készülnünk ünnepeinkre?
ARANYMONDÁS
"Légy hív mindhalálig, és neked adom az életnek koronáját” 
(Jelenések könyve 2,10).	.
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, jó Atyánk! Köszönjük az ünnepi alkalmakat, amikor bizonyságot tehetünk arról, hogy szeretünk Téged, szeretjük felebarátainkat és követjük Jézus tanítását. Segíts megélni az ünnepek üzenetét hétköznapjainkban is. Ámen.

II. RÉSZ	
1. AZ ERKÖLCSTAN TÁRGYA
Az ember cselekvő lény. A cselekvés olyan tevékenység, amely a cselekvő egyén akaratában gyökerezik és a megvalósulás által nyilvánvalóvá válik a külvilág előtt. A cselekedetek azonban nem egyformák: lehetnek jók, közömbösek vagy éppen rosszak.
Az erkölcstan az a tudomány, amely vizsgálja és értékeli az embert cselekedet minőségét. Megállapítja, hogy mi a jó és mi a rossz, a helyes és a helytelen, az igaz és a hamis, az értékes és az értéktelen. Törekvése, hogy elméletileg és gyakorlatilag is szorgalmazza a jót, az igazat, a szépet, az értékest.
Az erkölcstan azonban nem csupán egyszerű vizsgálódásra, értékelésre szorítkozik. Felmutatja, melyek azok az eszmények, egyetemes szabályok, amelyek felé minden embernek törekednie kell, hogy élete helyes, a vallás szavával: Istennek tetsző legyen. Tehát nem csak azt vizsgálja, hogy milyenek vagyunk, hogyan cselekszünk, hanem azt is, hogy milyenné kell válnunk, így az erkölcstan a helyes életformák és az élet igaz megélésének útmutatója egyéni és közösségi szempontból.
A keresztény erkölcsiség olyan életutat, életformát igyekszik felmutatni, amelyben Jézus tanításai szerint cselekszenek az emberek.
Az emberi lélek a mindennapi élet szükségleteinél mindig többre vágyott. Az erkölcstan segít, támogat abban, hogy az ember a "többre vágyás során" ne térjen te a helyes életútról. Az emberiség történelme igazolja, hogy az erkölcsi elvek és szabályok nélkül az ember előrehaladása, fejlődése nem történhetett volna meg. Abban a társadalomban, ahol az erkölcsiség meglazul vagy eltorzul, előbb vagy utóbb az összeomlás bekövetkezik. Ugyanis csak látszatra, csak időlegesen győzhet a gonoszság a lóság, a hazugság, az őszinteség, a gyűlölet a szeretet felett, de végleg soha! Isten gondoskodik arról, hogy az erkölcsi szabályok és törvények érvényesüljenek.
Jegyezzük meg, hogy az erkölcs szó és származékai (erkölcstan, erkölcsös, erkölcstelen, erkölcsi) sajátos magyar kifejezések. Az "etika" görög eredetű szó, először Arisztotelész görög erkölcsfilozófus használta.
KÉRDÉSEK        
1.	Mit értünk az alatt, hogy az erkölcstan értékelő tudomány?
2.	Mi által lesz az erkölcstan az élet helyes megélésének út
mutatója?
   3. Milyen életforma kialakítására törekszik a keresztény erkölcstan?
4. Miért nem beszélhetünk az ember előrehaladásáról, fejlődéséről erkölcsiség nélkül?
BESZÉLGESSÜNK
     Hogyan értelmezzük Orbán Balázs e híres mondását: "Egy véka tudomány mellé egy köböl erkölcs"!
ARANYMONDÁS       
"Ragaszkodjál az erkölcsi tanításhoz, ne hagyd el, őrizd meg azt, mert az a te életed" (Példabeszédek könyve 4,13).
IMÁDKOZZUNK	  
Istenünk, erkölcsi természettel áldottál meg minket. Követni tudjuk a jót és kerülni a rosszal, szeretni az igazat és elutasítani a hamist. Segíts, hogy a mi életünk a Te akaratodhoz igazodjék. Ámen.

2. MIÉRT SZÜKSÉGES A KERESZTÉNY ERKÖLCS?
Bizonyára láttatok már városokban az utak kereszteződésénél, az átkelőhelyeken közlekedési lámpát, amely három színnel jelez: piros, sárga és zöld. Ez a három szín figyelmeztet arra, hogy mikor mehetünk át az úton.
A piros jelzés megállásra, a sárga készülődésre, a zöld az úton való átkelés szabadságéra, lehetőségére figyelmeztet.
Lényegében ilyen "közlekedést lámpa" életünkben a keresztény erkölcs is. Segít abban, hogy hogyan járjunk életutunkon. A keresztény erkölcsben a vallás és az erkölcs áldásos találkozása valósul meg. Milyen biztonságosan érezzük magunkat, amikor az úton járva egyik kezünket édesapánk, a másik kezűnket édesanyánk fogja. Valahogy így képzelhető el a keresztény erkölcs bátorítása, biztonsága is. Nem véletlenül kötötte a ml lelkünkre Dávid Ferenc: "Hitünket szeretetnek cselekedeteivel kell megmutatni".
A keresztény erkölcs "pirosat Jelez", amikor valami rossztól
	nem megfelelőtől, veszélyestől akar óvni; "sárgát Jelez", amikor készenlétre, éberségre, figyelmességre int a jó és a rossz közötti választásunk során; és "zöldet Jelez", amikor "szabad az út", azaz, amikor helyes, szabályos, igaz úton járunk. Könnyű belátni, hogy ezekkel a Jelzésekkel valamitől meg szeretne védeni és valamire szeretne szabaddá tenni, buzdítani,
A közlekedési lámpa intő jelzéseit át lehet hágni. Például az úton piros jelzés alkalmával is megkockáztathatjuk az átkelést, de sok sok veszély leselkedik ránk (például megsebesíthet vagy éppen halálra gázolhat egy autó, megbüntethet a rendőr, akadályozhatjuk azoknak az útját, akik szabályosan közlekednek, mert meg kell álljanak vagy ki kell kerüljenek stb.). Lehet, hogy egyszer-kétszer sikerül, de egyszer ne sikerüljön a "szabálytalankodás" és szomorú következményei lehetnek.
A keresztény erkölcs "jelzéseit" is át lehet hágni, de saját magunk fogjuk érezni a következményeit: Isten, embertársaink és önmagunk előtt. Mikor? Lehet, hogy azonnal, lehet, hogy később, de előbb-utóbb bekövetkezik. Életünk során szükséges tehát figyelni a keresztény erkölcs "jelzőlámpáinak fényeire". Ez a figyelés azt jelenti, hogy az erkölcsi életben nincs szünet, nincs kis- és nagyvakáció. Azaz minden nap helyes kell legyen életünk!
Az is köztudott, hogy forgalmas utakon veszélyesebb az átkelés, ha nincs jelzőlámpa. Ugyanígy a keresztény erkölcs nélkül is veszélyesebb lenne az életben való "közlekedésünk". Hiányában kiszámíthatatlan, előre el nem képzelhető "veszélyekbe" sodródnánk.
Érthető számunkra tehát, hogy szükség van a keresztény erkölcsre, egyrészt azért, hogy lássuk, mit kell elkerülnünk, mitől kell tartózkodnunk, milyen hibáktól, tévedésektől kell óvakodnunk. Más- részt azért, hogy lássuk, mit kell követnünk, mit kell elérnünk, milyennek kell lennünk ahhoz, hogy elismerést találjunk szüleink, oktatóink, barátaink, az emberek és Isten részéről!
KÉRDÉSEK
1.	Miben segít a keresztény erkölcs?
2.	Mire figyelmeztetnek a "Jelzések"?
3.	Lehet-e megállás, pihenés az erkölcsi életben?
BESZÉLGESSÜNK
Mikor, hogyan és kik iránt cselekedtél szeretettel? Említs példákat!
ARANYMONDÁS
"Senki a te ifjúságodat meg ne vesse, hanem légy példa a hívőknek a beszédben, a magaviseletben, a szeretetben, a lélekben, a hitben, a tisztaságban" (Pál első levele Timóteushoz 3,12).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, boldogok vagyunk, mert tudjuk és érezzük, hogy Te mindig velünk vagy. Segíts, hogy legyünk bátrak a rossz elleni küzdelemben, hűségesek feladataink elvégzésében és szeretettel cselekvők mindenki irányában, Ámen.

3. AZ ERÉNYEK
az embernek erkölcsi tartásra van szüksége, hogy elérje élete célját. Ez azt jelenti, hogy a jót nemcsak alkalomszerűen, kivételesen kell gyakorolja, hanem állandóan. Aki ezt az utat választja, az erényes ember. így az erény az erkölcsiségben való erősséget, nagyságot, állandóságot, szilárdságot jelent.
Az erények világa igen gazdag. De föltétlenül fontos minél többet nemcsak megismerni, hanem azokat magunkévá téve naponta gyakorolni is.
Nézzünk egy néhány alapvető erényt:
Fegyelmezési erények. Az erkölcsös élet fegyelem és önfegyelem nélkül elképzelhetetlen, Senki sem engedhet meg magának mindent. Elsősorban önmagunkat kell fegyelmezni, mert leginkább önmagunk fölött rendelkezünk. Az önfegyelmezés és fegyelmezettség az akarat szoktatását, edzését, nevelését jelenti.
Mértékletességi erények. Ösztöneink, vágyaink, szenvedélyeink fölötti józan uralmat és mértéktartást szorgalmazzák. Ezek egyrészt testi vonatkozásúak: étel, ital mértékletes fogyasztására, az élvezeti szerek elkerülésére, pl. kábítószerre vonatkoznak. Másrészt lelki-szellemi természetűek: a harag, a bosszú, az önzés, sértegetés, durvaság megnyilvánulásainak az elhagyására irányulnak.
Engedelmességi erények. Az engedelmesség az akarat alárendelését jelenti. Legszebb erények az alázat, a szerénység. Ezek nem gyávaságot, gyengeséget jelentenek, sem meghunyászkodást, hanem tudatos elfogadását a felismert értékeknek.
Az őszinteség erényei. Az őszinteség az igazság kinyilvánítását, megvallását jelenti szóban és cselekedetben. Az őszinte beszédet igazmondásnak nevezzük, amelynek ellentéte a hazugság. Az őszinte cselekedet ellentéte a képmutatás, a tettetés. Az őszinteség akár a szóra, akár a cselekedetre vonatkozik, nem szabad kíméletlenségből, kárörömből fakadjon. Például, ha egy súlyos betegnek őszintén nyilatkoznak, hogy meg fog halni - ez kíméletlenséget jelent.
Igazságosság erénye. Az igazságosság azt igényli, hogy mindenkinek meg keli adni azt, ami illeti: Istennek, embernek, a világnak egyaránt. Nem szabad személy válogató, részrehajló lenni.
Becsület erénye. A becsület önmagunk lelki méltóságához való szilárd ragaszkodás, vagy köteles öntisztelet ébrentartása, Vigyáznunk kell becsületünkre az élet minden körülményei között. Legyen bennünk mindig erkölcsi erő és tartás, hogy becsületünk aláásása nélkül is elérjük célunkat.
A keresztény erények részletes ismertetésével találkozunk a Pál levele a galatákhoz 5,22-ben; a Pál levele a kolosséiakhoz 3,12-ben; a Péter második levele 1,5-7-ben; és a Pál első levele a korinthusiakhoz 13,13-ban. Olvassátok el figyelmesen a Bibliátokban, Kiemeljük a hit, remény, és szeretet erényét.
A hit és a reménység életünk mozgatói, hajtóerőt. A hitetlenség és a reménytelenség megalkuvásba, tétlenségbe, csüggedésbe taszít. Ellenben ezekkel az erényekkel bíró ember hisz a Jó győzelmében, munkája sikerében és derűlátó a Jövőt illetően. Hit és remény nélkül életünk nem lenne emberhez méltó.
A szeretet erényét Pál apostol a legnagyobbnak nevezi. Ez így igaz. A szeretet mindennél erősebb és hatalmasabb. Áldotta, nemessé teszi a tudást, a munkát, egész életünket Benedek Elek fiához szóló intelmében így nyilatkozott: "Ez a legnagyobb summa, fiam, amellyel a szeretetet megfizetni lehet; maga a szeretet. Ne sajnáld, ha többet adsz ebből másnak, mint amennyit mások teneked Örülj ennek, hisz ekkor te vagy gazdagabb”.
Az erények gazdag világa igazolja, hogy a teljes, igazi erény nem más, mint a jónak teljes akarati igenlése, amelyből aztán nem csak a fegyelmezett, mértékletes követése és tisztelete, hanem szeretete is fakad. Ez csak úgy lehetséges, ha a jót tartjuk szem előtt, azt tiszteljük, szeretjük és életünkben megvalósítani akarjuk. Ez lényegében Isten akarata. így erényes életünkkel istent, embertársainkat és a világot szolgáljuk.        
KÉRDÉSEK
1.	Mit jelent az erény?
2.	Sorolj fel néhány alapvető erényt!
3.	Melyek a keresztény erények?
4.	Milyen hasznunk származik abból, ha erényes életet élünk?
BESZÉLGESSÜNK
Melyik erény megélése jelent nehézséget számodra?
ARANYMONDÁS
"...amik csak igazak, amik csak tisztességesek, amik csak Igazságosak, amik csak tiszták, amik csak kedvesek, amik csak jó hírűek, ha van valami erény és ha van valami dicséret, ezekről gondoskodjatok" (Pál levele a filippiekhez 4,8).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, édes jó Atyánk! Életünkkel szeretnénk igazolni, hogy a Te gyermekeid vagyunk, Vezess az erényes élet útján, hogy a jót minden körülmények között tiszteljük, szeressük és megéljük. Ámen

4. A LELKIISMERET
A lelkiismeret egy lelki értékelő és megítélő tevékenység. Az ember életében szüntelenül vizsgál, mérlegel, értékel, minősít minden emberi megnyilatkozást.
Megkülönbözteti a jót a rossztól, a helyest a helytelentől, az igazat a hamistól. Amit jónak, igaznak, helyesnek ítél, azt jóváhagyja vagy jutalmazza, amelynek következménye a nyugodtság, a lelki öröm és békesség. Amit rossznak, hamisnak, helytelennek ítél, azt elmarasztalja vagy bünteti, amelynek következménye a bánat, a szégyen, a félelem, a szorongás, a rettegés, a nyugtalanság, amelyet egyszerűen lelkiismeret furdalásnak nevezünk.
A lelkiismeret furdalása vagy vádolása a bűnhődésben jut kifejezésre. A bűnhődésben érzi az ember, hogy elszakadt Istentől, embertársaitól, szeretteitől. A bűnhődés olyan erős lehet, hogy a vétkes embert öngyilkosságba kényszerítheti.
A lelkiismeret Isten szava bennünk. Isten a lelkiismereten keresztül számon kéri, hogyan gondolkodunk, hogyan szólunk és cselekszünk. Ezáltal biztat a jó megtevésére és a rossz elkerülésére.
A lelkiismeretet fejleszteni, nevetni lehet. Nevelésének lehetőségei: a rendszeres önvizsgálat, az imádkozás, a lelki elmélyülés. Jézus is gyakran élt a lelkiismeret vizsgálatának ezen eszközeivel. De jó példát szolgáltatnak a próféták és a kiváló emberek gyakorlatai is.
Igen tanulságos Franklin Benjámin észak-amerikai tudós önvizsgálat! módszere. Minden este számadást készt tett aznapi cselekedeteiről. Vett egy üres lapot, kettőbe osztotta és az egyik felére az aznapi jó, a másik felére a rossz cselekedeteit írta fel. A kettő összehasonlítása után látta, hogy melyek azok a hiányosságok, amelyeknek kiküszöbölésére még gondot kell fordítania.
A lelkiismeret összhangos működése megkívánja, hogy kötelességeinket időben és becsületesen végezzük el, válasszuk a tisztességes munkát és járjunk a szeretet útján,
KÉRDÉSEK	
1.	Mi a lelkiismeret? 
2.	Hogyan működik?
3.	Miben jut kifejezésre a lelkiismeret vádolása?
4.	Mit értünk azon, hogy a lelkiismeret isten szava bennünk?
5.	Melyek a lelkiismeret nevelésének lehetőségei?
BESZÉLGESSÜNK
Említsetek konkrét eseteket, amikor éreztétek a lelkiismeretetek működését!
ARANYMONDÁS
"Ebben gyakorlom pedig magamat, hogy botránkozás nélkül való lelkiismeretem legyen az isten és az emberek előtt mindenkor" (Apostolok Cselekedetei 24,18).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, köszönjük, hogy szólsz lelkiismeretünkön keresztül, amely által buzdítsz a jó megtevésére és a rossz elkerülésére. Segíts, hogy úgy végezzük munkánkat, hogy mindig erezhessük lelkiismeretünk jóváhagyó, megnyugtató ítéletét. Ámen.

5. A SZABADAKARAT
Az erkölcsi életnek nélkülözhetetlen feltétele a szabadakarat. Ha az embernek nem állana módjában a jó és a rossz közötti választás lehetősége akkor nem beszélhetnénk jó és rossz emberről, vagy jó és rossz cselekedetről, és nem hivatkozhatnánk az erkölcsi felelősségre.
Márpedig az élet azt bizonyítja, hogy felelősséggel tartozunk minden szavunkért, gondolatunkért, cselekedetünkért. A felelősség erkölcsi szabad választóképesség függvénye. Például, ha valaki hazudik, akkor azért ő a felelős, ő választotta az Igazmondás, az őszinteség helyett a hazugságot.
A szabadakarat és a felelősség együtt jár, egymástól elválaszthatatlanok. Jézus szépen érzékeltette a tékozló fiú példázatában: a kisebbik fiú azért lett tékozló, mert ő maga választotta a tékozlás, a pazarlás útját, ő szakította el a szülői, testvéri szálakat, 
ezért világos, hogy ő a felelős, senki más, 6 kel! vállalja a következményeket mindenért, amit tett.
A szabadakarati döntés mindig személyes. Ez azt jelenti, hogy az egyén kell vállalja a felelősséget, azért amit ő tett. Az egyén személyes cselekedeteinek következményeit senki más át nem vállalhatja. Ellenkező esetben alkalmat adnánk újabb vétkezésre és minden következményt másokra hárítanánk át. Úgy nézne ki, mint amikor az egyik csatádban az egyik testvér cselekszi a rosszat és a másik kapja a dorgálást, a verést.
Az erkölcsi élet szabadakarat nélkül elképzelhetetlen. A szabadakarat valósága arra figyelmeztet, hogy az embernek még nem elég, ha nem vétkezik, vagy ha nem tesz rosszat, kötelessége választani és tenni mindazt a jót, amit csak tenni képes.
Az erkölcsiség lényegében annak a próbaköve, hogy hogyan élünk szabadakaratunkkal. Amennyiben helyesen választunk, akkor elvárhatjuk, hogy a cselekedeteink is helyesek legyenek. Ezért a szabadakaratunkkal való élés minden esetben feltételezi a megfontolt értelmet, Jézus tanításainak ismeretét és a tiszta lelkiismeretet.
Madách Imre a szabadakarat nemes eszméjét szólaltatja meg Ádámmal "Az ember tragédiája" című híres művében:
"Szabadon bűn és erény között
Választani, mily nagy eszme,
S tudni mégis, hogy felettünk,        
Őrködik az Úr kegyelme".
KÉRDÉSEK
1.	Mi indokolja a szabadakaratunk valóságát?
2.	Lehet-e felelősségről beszélni a szabadakarat nélkül?
3.	Mit értünk azon, hogy a szabadakarati döntés mindig személyes?
4.	Mi a következménye annak, ha helyesen élűnk szabadakarati képességünkkel?
BESZÉLGESSÜNK
Melyik út helyesebb: ha valaki kényszerítésből, vagy pedig belátásból, saját meggyőződéséből választja a jót? Miért?

ARANYMONDÁS
"Mindent megpróbáljatok, ami jó, azt megtartsátok! Mindentől, ami gonosznak látszik, őrizkedjetek! (Pál második levele a thesszalonikaikhoz 5,21 -22)
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, jó Atyánk! Szabaddá tetted akaratunkat, hogy választani tudjunk a jó és a rossz, az igaz és a hamis között.  Szüntelenül figyelmeztess, hogy felelősen éljünk e drága talentumunkkal. Ámen.

6. AZ ERKÖLCSI JELLEM
Ismerjük-e igazán önmagunkat? Tettétek-e fel magatoknak ezt a kérdést és igyekeztetek-e valaha megválaszolni?
Önmagunk megismerése nem is olyan egyszerű. A külső tulajdonságainkat látjuk, érzékszerveinkkel tapasztaljuk, például valaki magas, alacsony, szőke, barna stb. A belső tulajdonságainkat szavaink, cselekedeteink, magatartásunk a jó vagy a rossz szokások árulják el.	
A jellem azt fejezi ki, hogy valakinek milyenek a belső tulajdonságai, mi személyiségének a magva, lényege. Mert az egyén személyiségét, egyéniségét nem az alkalmi, véletlenszerű tettekből, megnyilvánulásokból ítélhetjük meg, hanem az általános és gyakori megnyilvánulásaiból. Például a hanyag tanulót nem minősíthetjük jónak, ha egy alkalommal mindenből felkészült és jó jegyet, esetleg jegyeket kapott, ha sorozatosan, folyamatosan elmulasztja teljesíteni feladatait, kötelességeit. A szorgalmas tanuló esetében pedig a napról-napra való lelkiismeretes felkészülés lehet a megítélés tárgya és nem az, ha egy alkalommal valamilyen okból kifolyólag nem a tőle elvárt módon készült fel.
Azt nevezzük jellemes embernek, akiben az erkölcsi jó uralkodóvá válik és az erényeket állandóan gyakorolja. Az ilyen embernek az akarata úgy alakul, hogy cselekedetét - magatartását ki lehet számítani, mert az erkölcsi törvényt tiszteli és attól soha, semmilyen körülmények között nem tér el.
A jellemet alakítani, nevelni tehet. Ennek útja egyrészt az, hogy a jóra irányuló erőket, hajlamokat, képességeket fejlesszük ki és állandósítsuk, másrészt a rosszra irányuló erőket, pedig korlátozzuk és igyekezzünk minél inkább kiiktatni életünkből. Mindezeket az akarat erősítésével érhetjük el.
Az erős jellemű ember következetes, megbízható, ragaszkodik eszméihez és magatartása megfelel az erkölcs követelményeinek.
A gyenge jellemű ember ingatag, mert valamilyen külső körülmény hatására indokolatlanul változtatja álláspontját. Ezért kiszámíthatatlan, megbízhatatlan.
Célunk az kell tegyen, hogy erős jellemű emberekké formálódjunk, akiben megbízhatnak szüleink, oktatóink, barátaink, akikre számíthat népünk és egyházunk és akiket szeret az Isten.
KÉRDÉSEK	
1. Mit fejez ki a jellem?	
2. Kit nevezünk jellemes embernek?
3.	Milyen az erős jellemű ember?	
4.	Milyen a gyenge jellemű ember?
BESZÉLGESSÜNK	
Milyen jellemű ember volt a názáreti Jézus? Miért?
ARANYMONDÁS	
"...járj a jóknak útjukon és az igazaknak ösvényeit kövessed!" (Példabeszédek könyve 2,20).     
IMÁDKOZZUNK
 Hálát adunk Neked Istenünk, az erőért, amellyel legyőzhetjük a rossz minden formáját. Erősítsd meg akaratunkat, hogy megbízható, következetes és szilárd jellemű gyermekeid lehessünk. Ámen.

7. AZ ÉLET MEGBECSÜLÉSE
Az élet a legnagyobb ajándék, amit Istentől kapunk. A mi feladatunk az, hogy annak hűséges hordozói, védelmezői, gondozói legyünk. Mi unitáriusok kihangsúlyozzuk azt is, hogy célunk az élet fejlesztése, tökéletesítése, áldottabbá tétele. Az életet kötelesek
vagyunk megbecsülni!  	
Az élet megbecsüléséből következik, hogy határozottan küzdenünk kell mindazon megnyilvánulások és cselekedetek ellen, amelyek veszélyeztetik, sőt megsemmisítik az életet. Az élet megsemmisítésének több formája ismeretes - ezekről kötelességeink tárgyalása során szólni fogunk -, de két veszélyes esetét részletesebben kell vizsgálnunk. Ezek: az öngyilkosság és a háború.
Az öngyilkosság az élet megsemmisítésének az a formája, amikor az ember önelhatározásából vet véget életének. Az öngyilkossághoz több körülmény is vezethet, de az embernek nincs joga megsemmisíteni életét.
Az életben nemcsak öröm, siker, boldogság, megelégedés van, hanem szenvedés, betegség, megpróbáltatás, csalódás is. Ezeket erős lélekkel, józan megfontolással kell vállalni és nem szabad gyáva módon előlük a halálba menekülni Az öngyilkossággal nem oldódnak meg a nehézségek, csak mások vállára tevődnek át.
Az aki öngyilkosságot követ el, menekül feladatai elől és hűtlen lesz családjához, közösségéhez és végső soron az életadójához, Istenhez. Az élet nem csupán személyes magánügy, hanem másokért való felelősségteljes élés is. Ha ilyen kísértés lépne életünkbe, az élet védelme érdekében legyünk erősek és másokat is erősítsünk.
Az élet megsemmisítésének legkegyetlenebb eszköze a háború. Borzalmát és kegyetlenségét az anyagi-szellemi-lelki javak pusztítása mellett az embert élet tömeges megsemmisítése fokozza. Sajnos a fegyverkezés egyre fokozódik, a haditudomány egyre fejlődik. Közismert, hogy ma már az ember képes az egész földet elpusztítani, lakhatatlanná és élettelenné tenni.
Schweitzer Albert (1874-1965) lelkész, orvos, orgonaművész,  Béke Nobel-díjas tudós, az élet tiszteletének legnagyobb szószólója századunkban, 1958-ban elhangzott békefelhívásában így fogalmazta meg a háború veszélyét: "Amikor az embereknek atomfegyverekkel van dolguk, senki sem mondhatja el: Most pedig döntsenek a fegyverek! Csupán csak azt lehet mondani: Most pedig kövessünk el közösen öngyilkosságot, pusztítsuk el egymást"!
Imádkoznunk kell a világbékéért! Amikor ezt tesszük, az életet választjuk a pusztítás, a rombolás, a gyilkosság, a halál helyett.
Nem véletlenül hangsúlyozta a békesség szükségét Jézus. Ma is időszerű felhívása: "Boldogok, akik békét teremtenek, mert ők Isten fiainak neveztetnek" (Máté evangéliuma 5,9),
Az egyetemes békeimádság, amely a világ összes vallásos embereinek ajkán felcsendül, és amely először 1981-ben egy londoni békekongresszuson hangzott el, a következő:
"Vezess a halálból az életre,
a hamisságból az igazságra.
Vezess a reménytelenségből a reményre, a félelemből a bizalomra.
Vezess a gyűlöletből a szeretetre, a háborúból a békére.      
Béke töltse be szívünket,
világunkat, világegyetemünket,
Béke, Béke, Béke!"
KÉRDÉSEK
1. Mi az élet?
2.	Hogyan viszonyulunk az élethez?
3.	Mi az öngyilkosság és miért utasítjuk el?
4.	Mi fokozza a háború borzalmát és kegyetlenségét?
5.	Mit tehetünk a világbéke érdekében?
BESZÉLGESSÜNK
Hogyan járulhatunk hozzá az élet védelméhez és fejlesztéséhez?
ARANYMONDÁS
"Ügyelj a fedhetetlenre, nézd a becsületest, mert a jövendő a béke emberéé" (Zsoltárok könyve 37,37).

IMÁDKOZZUNK
Istenünk, jó Atyánk! Köszönjük legdrágább ajándékodat, az életet. Buzdíts annak védelmére, megbecsülésére, szeretetére és fejlesztésére. Add, hogy béke töltse be szívünket, otthonainkat, világunkat, világegyetemünket. Ámen.

8. A TÍZPARANCSOLAT
A tízparancsolat vallási és erkölcsi jellegű. Az első négy parancsolat az embernek Istenhez, a következő hat az embernek embertársaihoz való viszonyát szabályozza. Ezek a "parancsolatok" ma is időszerűek, ezért röviden - különösen erkölcsi szempontból - vizsgálódásunk tárgyát képezik. Teljes szövegét Mózes második könyve 20,1-17-ben találjátok meg.
Első parancsolat. Isten egységére vonatkozik. Nincs több Isten csak egy. Az Ószövetség szemléletesen mutatja be, hogy Isten mindig súlyosan büntette népét, amikor "idegen isteneknek" hódolt, amikor megszegte az Egy Isten iránti tiszteletet. Ellenben amikor betartotta a parancsolat kívánalmait, az Úr áldása szállt a népre,
Második parancsolat, arról szól, hogy Istent nem lehet és nem szabad kiábrázolni. Megtiltja a bálványimádás minden formáját. Érthető, ha arra gondolunk, hogy az Izrael körüli népek isteneiket sokszor különböző formákban kiábrázolták.
Harmadik parancsolat, Isten nevének indokolatlan, fölösleges emlegetését tiltja meg. Ez egyrészt vonatkozik a káromkodásra, másrészt az esküdözésre. A káromkodás nagyon csúnya dolog, lelki-szellemi szegénységre vall. Egyenesen bűn, amikor istent gúnyoljuk, .szidalmazzuk, káromoljuk. Káromolni Istent és embertársainkat nem szabad! Az esküdözésben fölösleges dolog Isten nevének indokolatlan használata, emlegetése.
Negyedik parancsolat arra figyelmeztet, hogy a "nyugalom napján", vasárnap, mutassuk meg az Isten iránti szeretetünket, azáltal, hogy részt veszünk a templomi istentiszteleten, imádkozunk, Bibliát olvasunk és lehetőség szerint tartózkodunk a fizikai munkától. Úgy a testnek mint a léleknek megújulásra van szüksége. 
Ötödik parancsolat a szülők iránti tiszteletet szorgalmazza. A szüleink iránt sírig tartó tisztelet és szeretet olyan követelmény, amelyről soha nem szabad elfeledkezni.
Hatodik parancsolatban az élet iránti tisztelet jut kifejezésre. Az élet Isten ajándéka. Azt megsemmisíteni Isten elleni vétek. Nem csak mások életének rombolásáról, megsemmisítéséről van szó, hanem arról is, hogy nem szabad önmagunk életét sem veszélyeztetni vagy öngyilkosságot követni el.
Hetedik parancsolat a családi élet tisztaságára és szentségére buzdít. A kölcsönös szeretet és hűség a házasságban érvényesül. Tartózkodni kell azon cselekedetektől, amelyek veszélyeztetik a családi élet békéjét, mint amilyen a házasságtörés, hűtlenség, csábítások, erkölcstelen beszédek.
Nyolcadik parancsolat arra int, hogy tartsuk tiszteletben másoknak anyagi-lelki-szellemi javait. Nem szabad felebarátainkat semmilyen vonatkozásban megkárosítani, valamit is eltulajdonítani, sőt inkább segíteni kell és mindenkivel szemben Jót tenni.
Kilencedik parancsolat arra figyelmeztet, hogy senkinek a becsületét, tisztességét, hírnevét hazugsággal, csalással, megrágalmazással vagy könnyelmű, elhamarkodott ítélettel, hangulatos véleményekkel ne szennyezzük be. Úgy is mondhatnánk "ne tájékoztassunk félre" senkit valakinek a személye felől.
Tizedik parancsolat arra buzdít, hogy kívánságainknak és vágyainknak ismerjük meg az értékeit és a megvalósítási lehetőségeit. Ne kívánjunk semmit, amit nem becsületes és tisztességes munkával értünk el, és főként a másét.
A tízparancsolatból kilenc tagadó formában maradt ránk, ami főleg azt fejezi ki, hogy mit nem szabad tenni. Tartalmára vonatkozóan azonban állító formában is kifejezhetjük, ami arra néz, hogy mit kelt tenni.
Vizsgáljátok figyelmesen a következő összehasonlítást!
TAGADÓ FORMA	ÁLLÍTÓ FORMA
1.	Ne legyenek idegen Isteneid!	Egy az Isten!
2.	Ne csinálj bálványokat!	Istent lélekben és Igazságban Imádd!
3.	Ne káromold Isten nevét!	Tiszteld Istent!
4.	Ne tégy semmit az ünnepnapokon!	Az ünnepnapokat szenteld meg!
5.	(Tiszteld szüleidet! állító forma!)	Tiszteld szüleidet!
6.	Ne ölj!	Tiszteld az életet!
7.Neparáználkodj!	Élj tiszta családi ételei!

8.	Ne lopj!	Légy becsületest
9.	Ne hazudj!	Légy őszinte!
10.	Ne tégy hamis tanúbizonyságot!      	    Légy igaz!

KÉRDÉSEK	
1.	Hol található a tízparancsolat teljes szövege?
2.	Hogyan csoportosítható a tízparancsolat?
            3. Elhanyagolható-e valamelyik a tízparancsolatok közül?       
  	        4. Mi a tagadó és az állító forma közti különbség a tízparancsolat esetében?
BESZÉLGESSÜNK
Mit tudsz a tízparancsolat megjelenésének körülményeiről?
ARANYMONDÁS	
"Vigyázzunk arra, hogy megtartsuk mind e parancsolatokat, az Úr előtt, a mi Istenünk előtt, ami képpen megparancsolta
nekünk" (Mózes ötödik könyve 6,25).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, utat mutattál a parancsolatok által arra nézve, hogy hogyan viszonyuljunk Hozzád és embertársainkhoz. Szeretnénk megtartani azokat minden körülmények között. Ebben légy segítségünkre. Ámen.

9. A BŰN ÉS BŰNBOCSÁNAT
Isten azt akarja, hogy gondolatban, szóban, cselekedetben, érzésben az ő igaz gyermekei legyünk és embertársainkkal szeretetben éljünk. Amikor szembehelyezkedünk, elfordulunk vagy elmulasztjuk, elhanyagoljuk akaratát, vétkezünk, bűnt kővetőnk el.
A bűn által tehát Istennel, embertársainkkal való kapcsolatunkat romboljuk és önmagunknak szorongást, félelmet, békétlenséget, elárvulást okozunk. Úgy is mondhatnánk, hogy lelki egyensúlyunk felborul. A bűn nagyságát az jelzi, hogy milyen nagy a távolodás Istentől és embertársainktól.
Hogyan követhetünk el bűnt?	
-	Cselekedettel - amikor valamilyen rosszat cselekszünk, például a lopás, csalás.
-	Szóval - amikor szavainkkal vétkezünk, ilyen például a hazugság, a hamis eskü, a gúnyolódás, a káromkodás, rágalmazás.
-	Gondolattal, érzéssel - amikor gondolataink, érzéseink a bűn, a vétkezés forrásai, ilyenek például az irigység, a harag, a bosszú vágy, a káröröm. Jézus nem véletlenül ítélte el még a haragos gondolatot is.	
-	Mulasztással - amikor valamit elmulasztottunk megtenni, ilyenek például a hálátlanság, szófogadatlanság, iskolakerülés, közömbösség, nemtörődömség, az imádkozás elhanyagolása.
Beláthatjuk, hogy milyen széleskörű a bűn fogalma, és mennyire éberek kell legyünk, hogy ne hatalmasodjék el életűnkben, Ne értékeljük le az általunk jelentéktelennek vélt "kisebb" bűnöket, mert azok könnyen "nagyobb bűn" vagy bűnök forrásai lehetnek. Például a szófogadatlanságtól indulva következhet a hazugság, majd a csalás, majd a lopás és így tovább.
A bűn mindig személyes, mert személyhez kapcsolódik. így át nem örökölhető és senkire át nem ruházható, Életformájáért a személy a felelős! És ő kell vállalja a következményeket. Például, ha valaki elhanyagolja a tanulást, akkor ő vállalja a következményeket is,
A bűn súlyos következménye a vétkező személy számára a bűnhődés. A bűnhődés az a lelki állapot, amely feldúlja a lelkiismeretet, megfosztja az embert a nyugalomtól, a békességtől, a szeretet helyett a szorongás, a félelem, a rettegés tölt el Isten és embertársaink iránt. A bűnhődés kiterjed testi életünkre is, mert a test és a lélek kölcsönös egymásrautaltságban vannak.
Szabadulhatunk-e a bűntől? Van-e bűnbocsánat? Válaszunk határozott igen! Jézus hitt a bűnös ember megváltozási lehetőségében. Számára végleg elveszett ember nem létezett! Hányszor állt meg a vétkező, tévedő, hibát elkövető embertársat mellett, azért, hogy megjavulásukat elősegítse. A bűntől való szabadulásra és a megbocsátás kiérdemlésére a vétkező embernek kell elindítania a folyamatot. Ez abból áll, hogy őszintén számba veszi vétkét, törekedik megváltozni és jóvátenni tévedését, aki vagy akik iránt azt elkövette.
Ha megváltozunk, Isten megbocsát nekünk. Az Ő megbocsátása nem abban áll, hogy elnézi vétkeinket, hanem abban, hogy segít kiküszöbölni, kijavítani hibáinkat, hogy az tanulságként álljon előttünk a jövőre nézve. Az embernek is késznek kell lenni a megbocsátásra embertársával szemben. A Miatyánkban Jézus kihangsúlyozta ennek fontosságát. "Bocsásd meg a mi vétkeinket, miképpen mi is megbocsátunk azoknak, akik ellenünk vétkeztek" (Máté evangéliuma 6,12). A mi megbocsátásunk sem abból áll, hogy nem vesszük tudomásul a vétkezést, hanem abból, hogy előmozdítjuk a vétkező személy megjavulását, segítünk neki, hogy megtalálja a helyes életutat. Ezáltal igazi felebarátok leszünk!
KÉRDÉSEK
1. Mikor követünk el bűnt?
2.	Hogyan követhetjük el a bűnt?
3.	Mit értünk azalatt, hogy a bűn személyes?
4. Mi a bűnhődés?
5. Mi a bűnbocsánat feltétele?
BESZÉLGESSÜNK
Hogyan békülhetsz ki azzal, akit megbántottál?
Mit teszel, hogy megbocsáss az ellened vétkezőnek?
ARANYMONDÁS		
"őrizzétek meg magatokat: ha pedig a te atyádfia vétkezik ellened, dorgáld meg őt; és ha megtér, bocsáss meg neki" (Lukács evangéliuma 17,3).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, jó Atyánk! Sokszor ki vagyunk téve a kísértéseknek, amelyek ha erőt vesznek rajtunk, szembefordulhatunk Veled, embertársainkkal és önmagunkkal. Bocsáss meg na eltávolodnánk Tőled, és segíts, hogy jóvá tegyük hibáinkat, tévedéseinket. Ámen.

10. ÖNMAGUNK IRÁNTI KÖTELESSÉGEK
Az emberi étet a kötelességek sorozata. Kötelességeinket elhanyagolni nem szabad, sőt igyekeznünk kell, hogy azoknak mindig eleget tegyünk.
Önmagunk iránti kötelességeink testi és szellemi-lelki vonatkozásúak.
Kötelességünk vigyázni testi erőnkre, egyészségünkre. A test kellő fejlődésének fő feltétele a helyes és rendes táplálkozás. Nevelésének és ápolásának egyik lényeges feltétele a tisztaság. Nem véletlenül állítja egy közmondás: "A tisztaság fél egészség"!
Testi erőnk megőrzéséhez járul a játék, a sportolás, a kirándulás, de a megfelelő módon végzett fizikai munka is ennek a szolgálatában áll. Aki önmaga egészségét aláássa vagy vakmerően kockáztatja, az bűnt követ el maga ellen.
Tartózkodnunk kelt azoktól a káros szenvedélyektől, amelyek veszélyeztetik testi-lelki-szellemi egészségünket és így életűnket Ilyen a korai években elkezdett dohányzás.
Az alkohol mértéktelen fogyasztása a felnőtt korban is súlyos biológiai és erkölcsi következményekkel jár. Biológiai vonatkozásban elsősorban a központi idegrendszer károsodik, majd fokozatosan más betegségek is jelentkeznek. Leggyakoribb betegség a májzsugorodás. A mértéktelen alkoholfogyasztás teljes erkölcsi zülléshez vezet. Az alkoholista megbízhatatlanná válik, kötelességeit elhanyagolja, pazarolja anyagi javait, családi életében állandó feszültség uralkodik. Szellemi teljesítőképessége is fokozatosan csökken. Az erkölcsi züllés a bűnözés valóságos megnyilvánulásaiban éri el mélypontjait: lopás, csalás, verekedés, gyilkosság, nemi erőszak és mások.
A legjobb módszer, hogy elkerüljük ezt a szomorú, szánalmas élethelyzetet: a megelőző módszer. Gyerekek és fiatalok óvakodjanak használatától, a felnőtteknél a mértékletesség (temperancia) lehet az irányadó.      
A káros szenvedélyek közé soroljuk még a kábítószer fogyasztását, amely napjaink egyik nagy veszedelme, és amelytől minden körülmények között tartózkodni kell.
Az idő előtt elkezdett vagy a későbbiekben válogatás nélkül folytatott nemi élet sok baj, szenvedés, csalódás forrása lehet. A felelőtlen nemi élet következményei a nemi betegségek; napjaink egyik új súlyos nemi betegsége: az AIDS (a szervezet ellenálló képességét teszi tönkre).
Az embernek a testi, fizikai erejére, egészségére való vigyázás
mellett a lélek nevelésére, művelésére is gondot kelt fordítania. Kötelességünk az Isten által adott lelki képességeinket kifejleszteni. Nem szabad mellőzni vagy elásni "talentumainkat" (Máté evangéliuma 25,18).
Önmagunk iránti kötelességeinkhez tartozik, hogy legyünk szorgalmasak, takarékosak, mértékletesek, fegyelmezettek és rendszeretők. A reánk bízottakban legyünk hűségesek, megbízhatók és tisztakezűek. Józan gondolkodás, egyszerűség, szelídség és bátorság jellemezze életünket. Adott szavunkat, ígéretünket igyekezzünk mindig betartani és soha meg nem szegni.
Ne feledjük, csak az az ember tud szeretettel és jósággal viszonyulni Istenhez és embertársaihoz, a világhoz, aki önmaga iránti kötelességeit hűséggel teljesíteni tudja!
KÉRDÉSEK
1 .Hogyan csoportosítjuk önmagunk  iránti kötelességeinket?
2.	Testi erőnk, egészségünk megőrzésének melyek a feltételei?
3.	Milyen káros szenvedélyektől kell tartózkodnunk?
4.	Hogyan kell gondot fordítani lelkünk nevelésére, művelésére?
BESZÉLGESSÜNK
Az elmúlt héten milyen önmagad iránti kötelességedet hanyagoltad el?
ARANYMONDÁS
"Gondot visel) magadról és a tudományról, maradj meg azokban, mert ezt cselekedvén, mind magadat megtartod, mind a te hallgatóidat" (Pál első levele Timóteushoz 4,16).
IMÁDKOZZUNK  
Istenünk, köszönjük testi-lelki erőnket, amelyet a ml gondoskodásunkra bíztál. Tégy kitartókká az önmagunk iránti kötelességek hűséges teljesítésében. Ámen.

11. EMBERTÁRSAINK IRÁNTI KÖTELESSÉGEINK
Jézus arra figyelmeztetett, hogy embertársainkat úgy szeressük, mint önmagunkat. Ez a figyelmeztetés örökre időszerű marad. Természetesen attól függően, hogy milyen viszonyban vagyunk mi felebarátainkkal, vizsgálhatjuk irántuk kötelességeinket is. Foglaljuk össze röviden:
1. Társainkat, barátainkat a közös célok és eszmények tudatában segíteni, lelkesíteni kell. E viszony megélése során születnek a  barátságok. A barátság az élet nagyszerű és értékes adománya, amelyet fenntartani és ápolni kötelességünk. Az igazi barátság egy életre szóló megtartó erőt jelenthet, amelynek jellemzői: a hűség, az őszinteség, a segítőkészség, a megértés. Nem szabad gúnyolódni, csúfolódni, valakit lenézni, kiközösíteni.
2.	A kisebbeket kötelességünk segíteni, támogatni, sőt vigyázni
rájuk. Figyelmeztetni esetleg tévedéseikre, botlásaikra. Soha nem 
szabad fölényesen, kérkedően, lekezelően viszonyulni hozzájuk. 
Nem lehetünk irántuk figyelmetlenek sem, csak azért mert kisebbek.
3.	A felnőttekkel szemben legyünk udvariasak, előzékenyek, 
segítőkészek. A köszönés is már a tiszteletnek a jele. Köszönni fel 
emelt fejjel, hangosan, érthetően illik. Az unitárius köszönési forma: 
Isten áldja!
4.	Az öregekkel szemben tisztelettel, jóindulattal viseltessünk. 
Nem szabad durvának, kegyetlennek, gúnyolódónak, szemtelennek, sértőnek lenni.         	
5.	Az oktatók, elöljárók tanításait, tanácsait kötelesek vagyunk
illedelmesen meghallgatni és tisztelettel megtartani. Kéréseiket időre és megfelelő módon teljesíteni.
6.	Szegények és szűkölködők iránti lelkiismereti kötelesség a
segítségnyújtás, ami szóban, tettben, cselekedetben nyilvánulhat
meg. A nekik nyújtott segítséggel kérkedni nem szabad.
7.	A betegek, szenvedők iránt szükséges dolog a figyelmesség.
Lehetőség szerint igyekezzünk őket bátorítani, meghallgatni. Legfőbb kötelességünk gyöngédséget megértést, gondoskodást és szeretetet tanúsítani irántuk.
8.	A bűnösöket nem szabad eltaszítani, kiközösíteni. Elő kell
mozdítsuk megjavulási, megváltozási lehetőségeiket
9.	A halottak emlékét ápoljuk. Fennmaradt munkáikat tisztelni
tartozunk. Amennyiben ítélkezünk életükről, kötelesek vagyunk azt
igazságosan tenni, tudván azt, hogy a halottak már nem védekezhetnek. A halottakat igazságtalanul bírálgatni vagy éppen rágalmazni a kíméletlenség nagy vétke. A temetőben a sírokat gondozni kell!		
10.. Más felekezetűek iránt megértéssel, tisztelettel és szere
tettel viseltessünk. Hit és életfelfogásukat tiszteletben kell tartani.
Azt, ami előttük szent és nemes, nem szabad sértegetni. El kell ismernünk azt, hogy a vallásos hit kérdéseiben az embereknek nem egy- forma a meggyőződésük, mint ahogy más kérdésekben is mindig vannak és lesznek különböző vélemények. Semmi nem csúnyább mint a felekezetek közötti vita. Olyan ez, mint amikor a testvérek
veszekednek.	
11.	Saját nemzetünk iránt hűséget, ragaszkodást és szeretetet kell gyakorolnunk. Lelkiismereti kötelességünk anyagi-szellemi-lelki értékeit védeni, gondozni, gyarapítani. Ha kell, áldozatra is készek legyünk!
12.	Más népek, nemzetek. Mindnyájan Isten gyermekei vagyunk. Ezért kötelességünk a más népek, nemzetek nyelvét, vallását,  hagyományait, szokásait, kultúráját tiszteletben tartani. Emberi és nemzeti méltóságukban nem szabad sértegetni, becsmérelni, rágalmazni. Aki csak saját nyelvét, nemzetét, kultúráját
tiszteli olyan, mintha azt állítaná, hogy egyedül van a világon. A
nacionalizmus (a saját nemzet hatalmának más népek rovására
való kiterjesztése), sovinizmus (más népek elleni gyűlöletszítás),
xenofobizmus (idegengyűlölet) minden megnyilvánulását igyekezzünk elkerülni.
KÉRDÉSEK
1.	Hogyan kell viszonyulnunk felebarátainkhoz a jézusi tanítás nyomán?
2.	Milyen kötelességeid vannak a felnőttekkel és az öregek
kel szemben?
3.	Másfelekezetűek iránt hogyan kell viseltetnünk?
4.	Milyen kötelességeid vannak saját nemzeted iránt? Hát
más nemzetek Iránt?
BESZÉLGESSÜNK
Van-e Jó barátod/barátnőd? Mit teszel barátságotok fenntartása érdekében?
ARANYMONDÁS
"Amit akartok azért, hogy az emberek ti veletek cselekedjenek, mindazt ti is úgy cselekedjetek..." (Máté evangéliuma 7,12).

IMÁDKOZZUNK
Istenünk, mindannyian a Te gyermekeid vagyunk. Add, hogy egymást tisztelni, segíteni, szeretni tudjuk. Tartsd tőlünk távol a békétlenséget, a megnemértést, a haragot. Segíts megélni a jézusi tanítást, hogy úgy szerethessük felebarátainkat, mint önmagunkat, Ámen.

12. ISTEN IRÁNTI KÖTELESSÉGEINK
Láttuk, hogy akár önmagunk, akár a körülöttünk lévő világot szemléljük, mennyi drága és nélkülözhetetlen ajándékot adott nekünk az Isten. Azért adta, hogy azokat értelmesen használjuk és általuk áldottabb legyen az életünk.
Az ajándékot nem csak elfogadják, használják, megőrzik, hanem meg is szokták köszönni. Mi is meg kell köszönjük Istennek ajándékait, és ebből fakadnak iránta kötelességeink is. Ezeket a kötelességeket így foglalhatjuk össze:
1.	Hála és köszönet. Kötelességünk hűségeseknek, hálásoknak lenni Istennek mindazért, amit nekünk adott. Semmi sincs fájdalmasabb, lesújtóbb dolog az életben, mint a háládatlanság, a hűtlenség. Ezáltal emberségünket tagadjuk meg. Elfeledkezni Istenről és az Ő adományairól annyit tesz, mint nem tudni azt, hogy hogyan
hívnak.
2.	Tisztelet és szeretet. Köszönetünkben kifejezésre kell, hogy juttassuk iránta érzett tiszteletünket és szeretetünket. A tisztelet alázatosságra, szelídségre, engedelmességre kötelez. Szeretetünkben a ragaszkodás, a hűség, és akaratának a teljesítése kell, hogy kifejezésre jusson.
Isten iránti tiszteletünknek és szeretetünknek gyakorlati alkalma a vallásórákon való buzgalom, a templomlátogatás, a templomban tartott különböző ünnepélyeken, a szeretetvendégségeken való részvétel és a jő naponkénti gyakorlása,
3.	Imádása. Az imádság által szüntelen kapcsolatot tartunk Istennel, így a hozzá való viszonyunk nem időleges, alkalomszerű, ha nem naponkénti és folytonos. Az imádkozás alkalmával érezzük igazán, hogy Isten velünk van. Ez a tudat nemcsak megnyugtat és  örömmel tölt el, hanem erőt, segítséget, bátorságot és kitartást ad életünkben.
Az Isten iránti kötelességeit teljesítő ember ilyen boldog örömmel imádkozhat: "Isten! aki a Téged ismerő értelem világossága, a Téged szolgáló akarat ereje, a Téged szerető szív öröme vagy, add, hogy ismerjünk, igazán tiszteljünk és úgy szerethessünk, hogy teljes odaadással szolgálhassunk Téged"!
KÉRDÉSEK
1.	Miért és hogyan kell kifejezésre juttassuk hálánkat és köszönetünket Istennek?
2.	Mire vezet Isten iránti tiszteletünk és szeretetünk?
3.	Mire buzdít isten imádása?
BESZÉLGESSÜNK    
Soroljuk fel, milyen ajándékokat kaptunk Istentől!
ARANYMONDÁS	
"Szeresd azért az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes telkedből és teljes elmédből és teljes erődből..." (Márk evangéliuma 12,30).
IMÁDKOZZUNK		:
Istenünk, jó Atyánk! Mennyi drága és nélkülözhetetlen ajándékkal áldottad meg életünket. Hálánk, köszönetünk és szeretetünk soha el nem múlik irántad. Veled vagyunk, Veled maradunk, Téged áldunk. Ámen.

13. EGYHÁZUNK IRÁNTI KÖTELESSÉGEINK
Az unitárius egyház, egy lelki szeretetközösség, amelyben a legfőbb cél Jézus tanításainak a megélése. Az egyházban szabadság, igazság, egyenlőség, kölcsönös megértés és szeretet uralkodik. Az úgynevezett egyházi és világi megnevezés csupán a szolgálatra vonatkozik, de semmiképpen sem arra, hogy a kettő között megkülönböztetés legyen. Sőt az egyházban gyakorolt különböző tisztségek sem a kiváltságokra utalnak, hanem arra, hogy kinek milyen a megbízatása. Az a cél és feladat, hogy az egyház minden egyes tagja Istenországa munkásává növekedjék.
Egyházunk iránti kötelességeinket a múlt, a jelen és a jövő vonatkozásaiban körvonalazhatjuk:
 1.	Egyházunk múltja iránt tisztelettel keli lennünk. Kötelességünk elődeink szellemi-anyagi örökségét őrizni. Mindez csak úgy lehetséges, ha megismerjük egyházunk áldozatos múltját, küzdelmét a fennmaradásért, szolgálatát a jézusi értékek megvalósításáért és népünk előrehaladásáért. A múltnak a jelenhez és a jövőhöz
van "üzenete". Kötelességünk ismerni és megbecsülni ezt az "üzenetet".		
2.	Egyházunk jelene a mi életünknek része. Egyházunk hitelveit senkire sem próbálja rákényszeríteni. Célja, hogy az egyén az értelmi felismerés, a hitbeli meggyőződés és a lelkiismeret igenlése által fogadja el vallásunk lényeges alapelveit. Az unitárius vallás nem követeli magának a teljes igazságot, mert az igazságnak végső kifejezése a vallás területén sem állapítható meg.
A jelen követelménye, hogy cselekvően vegyünk részt egyházunk életében. Számunkra ez mindenekelőtt vallásunk alapelveinek és egyházunk múltjának megismerését, valamint az unitárius öntudat kiformálását jelentik. Ebben segít a vallásórákon való részvétel, az istentiszteletek látogatása és bekapcsolódás az egyházközségi életbe, a Biblia olvasása, az imádkozás és egyházi énekeink megtanulása. Ne feledjük, a jövő egyháza a ma egyházától függ.
3.	A jövőbeni unitárius egyház milyensége attól függ, hogy isten segítségével milyenné formáljuk mi azt. Mindnyájunk szent kötelessége, hogy hűségesen dolgozzunk egyházunkért, ki-ki a maga helyén és a maga lehetőségével, amely nekünk a jövőben is biztosítani tudja a tiszta, igaz, minket megnyugtató hitet, a lelkiismeretszabadságot, a reménységet, a szeretetet és a helyes erkölcsiséget.
Egyházunk iránti kötelességeink maradéktalan teljesítésére figyelmeztet énekeskönyvünk 52. számú énekének utolsó versszaka:
"Virágozzék szent vallásunk,	
Lelki, testi szabadságunk,	
Nekünk drága kis egyházunk".
KÉRDÉSEK
1.	Mi az unitárius egyház legfőbb célja?
2.	Lehet-e megkülönböztetés az egyházban?
3.	Milyen kötelességeink vannak egyházunk múltja iránt?
4.	Mi a jelen követelménye?
5.	Melyek egyházunk jövőjére néző kötelességeink?
BESZÉLGESSÜNK
Hogyan kapcsolódhatsz bele egyházközséged életébe? Mit tudsz egyházközséged életéről?
ARANYMONDÁS
"Emlékezzetek meg a ti elöljáróitokról, akik szólották nektek az Istennek beszédét és figyelmeztetvén az ő életük végére, kövessétek hitüket" (A Zsidókhoz írt levél 13,7).
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, köszönjük drága egyházunkat, amely megőrizte és őrzi a minket megnyugtató és bátorító hitet. Segíts, hogy egyházunknak öntudatos tagjai lehessünk, akik őrzik a múltját, élik a jelenét és munkálják a jövőjét. Ámen.

14. KÖRNYEZETÜNK IRÁNTI KÖTELESSÉGEINK
Az embert körülvevő élő és élettelen világot, amelyben a mindennapi életének szükségletei gyökereznek, környezetnek nevezzük. A környezet az eredet szempontjából kétféle lehet: természetes és mesterséges környezet.
A természetes környezeten Isten teremtése folytán létrejött, fejlődésre képes fizikai világot értjük a benne levő élettel együtt. Ide tartoznak a felszíni formák, növény- és állatvilág, éghajlati viszonyok stb.
Mesterséges környezet az ember által létrehozott környezet, amely számára védelmet biztosít és szükséges élete fenntartásához például; a város, lakóház, lakótelep, ipari település, múzeum, park, bányák és mások.
A környezet eredete arra figyelmeztet, hogy kötelességünk védeni a természetes környezetet és a mesterséges környezetet értelmesen, az élet szolgálatába állítva alakítani ki.
Napjainkban környezetünk épsége és tisztasága veszélybe került. A levegő, a vizek és a talaj szennyezése, az élővilág, a zöldfelület, az erdők pusztulása, a növekvő városiasodást ártalmak, a vegyszerezés, a nukleáris kísérletek radioaktív hulladékainak sugárzási veszélyei olyan növekedést mutatnak, hogy a környezet védelme már nem tűr halasztást. Ezért alakult ki a környezetvédelem tudománya.
A környezetszennyezés, az adott tűrési határokon túl, károsítja az emberi szervezetet, pusztítja az élővilágot és magát az élet fennmaradását veszélyezteti. Szakemberek megállapították, hogyha a szennyeződés így folytatódik, egyre kevesebb lesz a tiszta víz, levegő és talaj.
Miben nyilvánul meg a környezetrombolás? A természet kincseinek felelőtlen pazarlása az üzleti és haszonérdek miatt, például a felelőtlen vadászat következtében, állatfajok pusztultak ki. Egy nemzetközi felmérés szerint körülbelül 600 állatfajt irtottak ki napjainkban és körülbelül 300 állatfajt a kipusztulás veszélye fenyeget. Ugyanez a szomorú helyzet a növényvilágban is.
Vallásos meggyőződésünk, hogy a természet az isteni kijelentés helye. Ezért, amikor az ember környezetét rombolja, annak tárgyi és kulturális értékeit pazarolja, az élővilágot veszélyezteti, nemcsak önmagát szegényíti, hanem végső soron istentől is eltávolodik.   
Környezetünk megóvása, a rombolások megelőzése és csökkentése érdekében ma már széleskörű nemzetközi összefogás bontakozott ki.
Lelkiismereti kötelességünk tisztelettel és megbecsüléssel viseltetni a természet és világa iránt. Ez abban kell kifejezésre jusson, hogy az állatokkal kíméletesen bánunk, nem kínozzuk őket, gondjukat viseljük. A növényeket nem szabad oktalanul letépni, pusztítani, hanem sokkal inkább ápolni, szaporítani szükséges. Környezetünk tisztasága érdekében nem dobáljuk szét a szemetet, hanem az erre a célra kijelölt helyre gyűjtjük. Felelőtlenül ne rongáljuk az emberi kultúra és civilizáció tárgyi értékeit sem.
Figyelmeztető az a felhívás minden ember felé, amely az első környezetvédelmi világkongresszuson elhangzott 1972-ben a svédországi Stockholmban; ''Csak egy Földünk van, amelyet nem apáinktól örököltünk, hanem unokáinktól vettünk kölcsön!"
Közös felelősségünk biztosítani az ember számára biztonságos, egészséges és kellemes környezetet! Isten ránk bízta a világot, ezért kötelességünk védeni és fejleszteni azt!
KÉRDÉSEK
1.	Mit nevezünk környezetnek?
2.	Hányféle környezetet ismerünk eredet szempontjából?
3. Melyek környezetünk épségét, tisztaságát fenyegető veszélyek?     
4. Milyen kötelességeink vannak a természettel szemben?
BESZÉLGESSÜNK 
Hogyan vigyázol környezetedre?
ARANYMONDÁS
"Aki azért tudna jót cselekedni és nem cselekszik, bűne az annak" (Jakab levele 4,17)
IMÁDKOZZUNK
Istenünk, nemes feladattal bíztál meg, hogy védjük, óvjuk és fejlesszük környezetűnket, úgy mint önmagunk életét, Ne engedd, hogy a tékozlás, pazarlás, rombolás útjára lépjünk. Tégy erősekké és értelmesekké, hogy teremtett szép világodban felelősen éljünk. Ámen.

15. A CSALÁDI ÉLET
"Mindenütt jó, de a legjobb otthon" - állítja egyik közmondásunk. Ez így igaz. Az "otthon" alatt nem a lakóházat értjük, hanem azoknak a közösségét, akik szeretnek és akiket szeretünk: szüleink, testvéreink, nagyszüleink. Életűnk elképzelhetetlen tenne meleg családi otthon nélkül. Örömeinket megoszthatjuk, bánatainkat elpanaszol-hatjuk ismerőseinknek, barátainknak, de a legnagyobb megértést a családban találjuk.
A család az a szilárd pont életűnkben, ahová születésünkkel megérkezünk, ahol testileg-lelkileg növekedünk, ahonnan életfeladataink végzésére elindulunk és ahová bármikor visszatérhetünk, mert ott gyöngédséget, szeretetet, ösztönzést, vigasztalást vagy bátorítást találunk. Mindig azt kapjuk, amit éppen akarunk.
Ha figyelmesen szemléljük családi életünket, olyan lényeges
dolgokat veszünk észre, amelyek által értékelni tudjuk családunkat és felismerjük azt is, hogy milyen keli legyen a viszonyulásunk családunk iránt.	
Az első dolog, amit észreveszünk az, hogy szüleink gondoskodnak mindarról, amire szükségünk van: élelem, ruházat, cipő, játék, tanfelszerelés és még sorolhatnánk. Legyünk azért hálásak és fejezzük ki köszönetünket szüleinknek. Ha kívánságainkat nem tudják azonnal teljesíteni, nem lehetünk elégedetlenek és türelmetlenek. A legszükségesebbeket lemondással, áldozathozatallal is előteremtik számunkra. Ezért tisztelettel kell beszéljünk velük és róluk!
Észrevehetjük azt is, hogy szüleink tanítanak minket, intenek, figyelmeztetnek, buzdítanak a jóra. Óvnak a rossztól. Nemcsak testi, hanem lelki növekedésünket is biztosítják gondoskodó szeretetükkel. Legyünk hát szófogadók, engedelmesek és szerezzünk nekik örömet azáltal, hogy jól viselkedünk.
Szüleink vezetnek be a vallás világába is. Tőlük tanuljuk meg első imádságainkat, ők visznek el a templomba, a vallásórára és tanítanak meg arra, hogy Isten jó és szeret minket. Becsüljük meg ezen igyekezetüket és törekedjünk szüleinknek és Istennek jó gyermekei lenni.
Tapasztaljuk azt is, hogy munkára nevelnek. Egy ember sem élhet munka nélkül becsületes életet. Amit reánk bíznak, hogy elvégezzük, azért bízták reánk, mert tudják, hogy azt el is tudjuk végezni. Erőnk feletti munkával sohasem terhelnek. Az otthon tanult munkának mindig hasznát vesszük az életben, bárhová is kerüljünk. Ezért minden alkalmat és lehetőséget fel kell használnunk, hogy a munka végzésében segítőkészséget tanúsítsunk.
Érezzük azt is, hogy szüleink soha nem feledkeznek meg rólunk! Ha fáradtak, ha betegek is gondoskodó szeretetük, irántunk való törődésük nem lankad. Mi sem feledkezhetünk meg róluk. Legyünk hálásak akkor is, amikor megöregszenek vagy amikor támogatásra, gondoskodásra van szükségük. Ha eltávoznak életűnkből, emlékűket ápolni, sírjukat gondozni, örökségüket megbecsülni tartozunk. 
Testvérek közösségében élünk, Elkerülhetetlen, hogy a testvérek között néha ne legyenek civódások, csetepaték és összeütközések, de mindig kész kell lenni a megbocsátásra, A jóérzésű gyermek becsüli, védi és értékeli testvérét, testvéreit. A testvérek egymáshoz való szeretetviszonya akkor is fenn kell maradjon, amikor felnőnek és külön-külön családot alapítanak.
A nagyszülők is tagjai a családnak. Segítenek a szülőknek a munkában és a mi nevelésünkben. Legyünk irántuk jók, tisztelettudóak, segítőkészek, figyelmesek és előzékenyek.
Vigyázzunk családi életünkre, mert annak épsége, boldogsága, melengető szeretete a család minden tagjától és így tőlünk is függ!
KÉRDÉSEK
1.	Miért jó az "otthon"?
2.	Hogyan viszonyulnak hozzánk a szüleink?
3.	Hogyan kell nekünk viszonyulnunk szüleinkhez?
4.	Milyen kell tegyen a viszony a testvérek között?
5.	Milyen kötelességeink vannak a nagyszülők iránt?
BESZÉLGESSÜNK
Mit tehetünk családunkért?
ARANYMONDÁS
"Tiszteid atyádat és anyádat, hogy hosszú ideig élj azon a földön, amelyet az Úr, a te istened ád teneked" (Mózes második könyve 20,12).
IMÁDKOZZUNK
"Istenem, Teremtőm   	    Segítsd őket, Atyánk,
Hallgasd meg Imámat,  	    Hogy fölneveljenek,
Álld meg minden jóval   	    Hogy majd Jóságodra
Apámat, anyámat.	    Én is méltó legyek.
                   Ámen".

16. A MUNKA SZERETETE
A munka mindig hozzátartozott az ember életéhez. Az ember általa teremti meg a maga, a kisebb (család) vagy nagyobb közössége (társadalom) számára szükséges anyagi és szellemi javakat. Minden munka - legyen az fizikai vagy szellemi - ,amely Istent, az embert és az életet szolgálja, megbecsülendő és minden munkás "méltó a maga jutaimára" (Pál első levele Timóteushoz 5,18).
A vallásos ember tudja azt, hogy nem lehet munkakerülő, henyélő, ingyenélő. Erre figyelmeztet Pál apostol is: "Ha valaki nem akar dolgozni, ne is egyék" (Pál második levele a thesszalonikaiakhoz 3,10). De tudnunk kell azt is, hogy létszükségleteinket mások kihasználásával vagy csalással vagy éppen jogtalan eltulajdonítással sem elégíthetjük ki. Semmit nem kívánhatunk, amit becsületes munkával nem lehet elérni!
A munkához való viszonyulásunk nem lehet "akármilyen". Munkánkat, feladatainkat nem végezhetjük el tessék-lássék módon, vagy félbe-szerbe, ímmel-ámmal, kínunkat szeretni kell!  Mert megóv a nélkülözéstől, a tétlenség miatti rossz útra téréstől és a bűnözéstől. A munka iránti szeretetünk a családban, az iskolában, az egyházban formálódik. Itt bíznak ránk kisebb vagy nagyobb "munkát", feladatot. Ne hanyagoljuk el a kicsinek, jelentéktelennek tűnő feladatokat sem, mert akkor hamar hanyagokká válunk a nagyobb feladatok teljesítése alkalmával is.
A becsületes munka áldásai figyelmeztetnek arra, hogy ne legyünk pazarlók, mérték felett költekezők, de fösvények, zsugoriak sem. A takarékosság és segítőkészség tudatában használhatjuk a munkával megszerzett javainkat.
Hogyan végezzük munkánkat?
Legyünk kitartóak, minden munkát be kell fejezni, nem szabad félbehagyni. Ne feledjük, könnyebb valami elvégzéséről lemondani, mint valamit megtenni. De csak az elvégzett munka hoz áldást! Legyünk megbízhatók, hogy a megbecsülést kiérdemeljük mások részéről. A munka végzéséhez hozzátartozik a pontosság. Munkánkat nemcsak megfelelő módon, hanem idejére is el kell végezni. Gondoljunk arra, hogy a földműves ember sem nyáron szánt és télen vet, hanem annak idejében. A pontatlanságnak, a rendetlenségnek, a szertelenségnek szomorú következményei vannak. Óvjuk magunkat ezektől. A jól végzett munkával másoknak is segítünk és szeretetünket bizonyítjuk.
A munkánk végzése során lépésről lépésre ismerjük fel azt, hogy mire vagyunk hajlamosak és tehetségesek. Igyekezzünk megismerni adottságainkat, hogy később olyan munkaterületet foglalkozást válasszunk, amit szeretünk és amelyhez megvannak a képességeink. Mert nem a kényszerből hanem a szeretetből végzett "munka termi meg a maga gyümölcseit"! Isten is azt várja tőlünk, hogy hűséges munkatársai legyünk!
KÉRDÉSEK         
1.	Miért megbecsülendő a munka?
2.	Hogyan viszonyuljunk a munkához?
3.	Hogyan használjuk fel a munkával szerzett javainkat?
4.	Milyeneknek kell lennünk, ha becsületes munkát akarunk
végezni?
5.	Mit ismerhetünk fel munkánk végzése során és mit kell tennünk?
BESZÉLGESSÜNK
Miben és hogyan segítesz szüleidnek?
ARANYMONDÁS
"Minden dolgotok szeretetben menjen végbe'' (Pál első levele a korinthusiakhoz 16,14).
IMÁDKOZZUNK

Istenünk, jó Atyánk! Szeretnénk becsületes munkát végző gyermekeid lenni. Szeretnénk munkánk jó végzésévei másoknak és Neked is örömet szerezni. Add,  hogy ez iránti lelkesedésünk mindig megmaradjon. Ámen.